Справа № 320/30207/25
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

05 вересня 2025 року м. Київ № 320/30207/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Перепелиця А.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними відмов, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визначити противоправною відмову Пенсійного фонду України у Донецькій області від 25.02.2025 щодо зарахування трудового стажу за період роботи на підприємстві російської федерації з 26.09.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.10.1995, з 01.11.1995 по 29.03.1996;

- зобов`язати відповідача зарахувати цей період до мого трудового стажу;

- визначити противоправною відмову Пенсійного фонду України у Черкаській області від 07.03.2025 щодо не зарахування підприємницького стажу з 01.05.2003 по 27.10.2003;

- зобов`язати відповідача зарахувати цей період до мого трудового стажу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви з уточненням позовних вимог, викладених в пунктах 2 і 4 прохальної частини позовної заяви; уточненої позовної заяви з належним складом відповідачів або сформувати належним чином позовні вимоги до відповідача; доказів надіслання копії позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами іншим учасникам справи; оригіналу документа про доплату судового збору на суму 968,96 грн.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 23.06.2025 позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі (вх. від 25.06.2025), додаткові пояснення у справі (вх. від 26.06.2025), позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (вх. від 26.06.2025), позовну заяву про визнання дій пртиправними, зобов`язання вчинити певні дії та зарахування страхового стажу (вх. від 26.06.2025) та заяву про уточнення позовних вимог та визнання актуальної редакції позовної заяви (вх. від 26.06.2025).

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог та визнання актуальної редакції позовної заяви (вх. від 26.06.2025), позивач вказує, що нею подано декілька версій позовних заяв у межах справи №320/30207/25, тому з метою уникнення двозначного розуміння, просить суд вважати дійсною та такою, що підлягає розгляду, останню позовну заяву (додана в додатках до вказаної заяви про уточнення позовних вимог та визнання актуальної редакції позовної заяви). Згідно з цією редакцією позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме:

що періоди роботи на підприємствах російської федерації з 26.09.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.10.1995, з 01.11.1995 по 29.03.1996 згідно трудової книжки від 26.09.1980 серії НОМЕР_1 підлягають зарахуванню до її страхового стажу;

що період її підприємницької діяльності з 01.05.2003 по 27.10. 2003, здійснюваної нею як фізичною особою-підприємцем, підлягає зарахуванню до її страхового стажу.

Дослідивши всі подані позивачем заяви та документи, зокрема актуальну редакцію позовної заяви, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спір, який виник між двома чи кількома суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого/інших суб`єкта/суб`єктів, а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, є публічно-правовим. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 у справі № 914/2006/17.

Водночас, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Поряд з цим, частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з вимогами частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої та другої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Як вбачається з прохальної частини актуальної редакції позовної заяви, позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що періоди роботи на підприємствах російської федерації з 26.09.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 31.10.1995, з 01.11.1995 по 29.03.1996 згідно трудової книжки від 26.09.1980 серії НОМЕР_1 підлягають зарахуванню до її страхового стажу; що період її підприємницької діяльності з 01.05.2003 по 27.10. 2003, здійснюваної нею як фізичною особою-підприємцем, підлягає зарахуванню до її страхового стажу.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не можуть бути розглянутими за правилами адміністративного судочинства, оскільки такі позовні вимоги не є публічно-правовими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, у зв`язку з тим, що така справа повинна розглядатись місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 169, 170-171, 241-243, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

2. Роз`яснити позивачу, що даний спір віднесений до юрисдикції місцевого загального суду та вирішується за правилами цивільного судочинства.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

4. Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Перепелиця А.М.