Справа № 753/24338/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Черпака Ю.К.,

при секретарі Красновій О.Р.,-

за участі: Бобошко О.П.,- представника Департаменту патрульної поліції; відповідача Прокопенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києві від 24 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Прокопенка Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2024 року ОСОБА_2 звернувся в Дарницький районний суд міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Прокопенка О.М., після уточнення 18 грудня 2024 року позовних вимог, просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 3592581 від 03 грудня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а дії інспектора інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Прокопенка О.М. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності були правомірними, з огляду на що постанова серії ЕНА №3592581 від 03 грудня 2024 року є законною та скасуванню не підлягає.

Не погодившись із рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 березня 2024 року, ОСОБА_2 (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким скасувати постанову від 03 грудня 2024 року серії ЕНА №3592581. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено інспектором патрульної поліції з порушенням вимог, передбачених статтею 268 КУпАП, а саме: без своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Апелянт зазначає, що постанова на яку посилається суд першої інстанції від 13 січня 2025 року у справі №753/24281/24 не набрала законної сили та оскаржується в апеляційному порядку, тому не може братися до уваги. ОСОБА_2 вважає оспорювану постанову підлягаючою скасуванню, оскільки з відеозапису не можливо точно визначити, що ним не подавався альтернативний сигнал повороту.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 04 квітня 2025 року апеляційну скаргу позивача було залишено без руху.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 13 травня 2024 року відкрито провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент патрульної поліції вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не має.

Згідно частини другої статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

За змістом частини п`ятої статті 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

За приписами частини другої статті 309 КАС України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляв.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2024 року о 02 год 36 хв (комендантська година) в місті Києві, по вул. Вишняківська, 10, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Prius», державний номерний знак НОМЕР_1 , від вул. Ревуцького, буд.40 до вул. Вишнякіська, буд.10 не вмикав показники поворотів під час перестроювання і повороту, чим порушив підпункт «б» пункту 9.2 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП. Відповідно до пункту 7 постанови серії ЕНА №3592581 від 03 грудня 2024 року фіксація правопорушення здійснювалась на відеореєстратор Dash Cam LF10. Постановою серії ЕНА №3592581 від 03 грудня 2024 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн (а.с.18-19).

Вважаючи постанову відповідача серії ЕНА №3592581 від 03 грудня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом "б" пункту 9.2 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Як визначено частиною першою статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до частин першої - третьої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частин першої, четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) відповідно до якої поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, у визначених законом випадках, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оспорюваної постанови серії ЕНА №3592581, та правильно встановлено судом першої інстанції, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Prius», державний номерний знак НОМЕР_1 , від вул. Ревуцького, буд. 40 до вул. Вишнякіська, буд. 10, водій ОСОБА_2 не вмикав показники поворотів під час перестроювання і під час повороту, порушив підпункт «б» пункту 9.2 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Згідно із пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу II Інструкції).

За змістом частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 10 Інструкції передбачено, що під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На виконання своїх посадових обов`язків, працівником поліції зупинено керований ОСОБА_3 автомобіль та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №3592581 від 03 грудня 2024 року.

Дослідивши вказаний відеозапис з відеореєстратора Dash Cam LF10, суд дійшов правильного висновку, що позивач ОСОБА_2 , 03 грудня 2024 року о 02 год 36 хв, в місті Києві, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Prius», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху від вул. Ревуцького, буд. 40 до вул. Вишнякіська, буд. 10, не вмикав сигнали поворотів під час перестроювання і повороту.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача ОСОБА_1 , що керований ним автомобіль знаходився на значній відстані від поліцейських, що унеможливлювало чітку фіксацію правопорушення, оскільки з відеозапису чітко видно спрацювання світлових покажчиків під час гальмування позивача та відсутність будь-яких інших змін у роботі освітлювальних приладів автомобіля, що дало б змогу припустити увімкнення ним сигналу правого повороту.

Щодо доводів позивача ОСОБА_1 про неможливість точної ідентифікації, Дарницький районний суд м. Києва зазначав, що факт керування позивачем вищезазначеним транспортним засобом у вказаний час і місці підтверджується наданими відповідачем відеозаписами з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, які відтворюють послідовність подій переслідування позивача, його зупиники та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року у справі №753/24281/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.118-119).

Твердження ОСОБА_1 про те, що відеозапис не показує чи подавав він сигнал рукою, що передбачено пунктом 9.4 ПДР як альтернатива покажчику повороту, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними, оскільки позивач не надав доказів його дій відповідно до вказаного пункту ПДР, натомість пункт 9.3. ПДР передбачає подання сигналів руху рукою виключно у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту, про що позивач ОСОБА_2 не зазначав як під час складання постанови, так і під час розгляду справи судом в першій інстанції.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується, із висновком суду першої інстанції щодо відхилення доводів позивача про те, що відеореєстратор, яким зафіксовано порушення, не перебуває на балансі МВС України, оскільки відповідно до положень абзацу восьмого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні, а згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення і які встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. За таких обставин поліцейський при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності міг використовувати інформацію з відеореєстратора Dash Cam LF10, посилання на який міститься в оспорюваній постанові.

Щодо твердження позивача про безпідставність посилання судом першої інстанції на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року у справі №753/24281/24 у зв`язку із її оскарженням в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районну суду м. Києва від 13 січня 2025 року повернуто особі, яка її подала (а.с.122-123).

Постановою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122-2 КУпАП відмовлено, апеляційну скаргу повернуто (а.с.120-121).

Враховуючи положення КУпАП, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року у справі №753/24281/24 набрала законної сили, а тому суд першої інстанції 24 березня 2025 року по справі №753/24338/24 обґрунтовано посилався на зазначену постанову від 13 січня 2025 року.

Апелянт не надав до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт протиправності оспорюваної постанови відповідача.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми права, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені позивачем ОСОБА_3 доводи, як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, та не можуть бути тими обставинами, що звільняють його від відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та правомірність прийняття відповідачем постанови ЕНА №3592581 від 03 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року по справі №753/24338/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак