Справа № 160/19581/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/19581/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року (суддя Рянська В.В.) у справі №160/19581/25 за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо незняття (нескасування) арештів, накладених на нерухоме майно ОСОБА_2 (постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 46109347 від 20.01.2015, реєстраційний номер обтяження: 8656897; постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: ВП № 51165912 від 01.06.2016, реєстраційний номер обтяження: 14934714);

- зобов`язати Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_2 Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 20.01.2015 ВП № 46109347 (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 46109347 від 20.01.2015, реєстраційний номер обтяження: 8656897);

- зобов`язати Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_2 Заводським відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 51165912 від 01.06.2016, реєстраційний номер обтяження: 14934714).

В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 20.10.2021 вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері - ОСОБА_2 . Під час оформлення документів на право на спадщину було з`ясовано, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні записи щодо арешту належного її матері нерухомого майна, накладеного постановами серія та номер

46109347 від 20.01.2015, серія та номер 51165912 від 01.06.2016. 11.12.2024 приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, оскільки на нього накладено арешт. На заяву позивача від 02.06.2025 щодо надання інформації з питання наявних арештів та зняття арештів листом відповідача від 17.06.2025 № 66971, який отримано 25.06.2025, роз`яснено право звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття арешту.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків, шляхом, зокрема, надання доказів поважності пропуску строку звернення до суду, а у разі необхідності - заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з наведенням відповідних підстав.

Суд зазначив, що фактично позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо незняття арештів, накладених на нерухоме майно ОСОБА_2 постановами державного виконавця, прийнятими 20.01.2015 та 01.06.2016, а позовну заяву подано до суду через підсистему ЄСІТС Електронний суд 03.07.2025, тобто з пропуском строку, встановленого ч.1, 2 ст.287 КАС України.

На виконання ухвали суду позивачкою подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що у спірному випадку оскаржується бездіяльність відповідача, яка по своїй суті є триваючим правопорушенням та яка має місце і на теперішній час, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати про недотримання строків звернення з позовом до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Ухвала суду мотивована тим, що встановлені обставини справи свідчать про пропуск позивачем строку звернення з позовом до суду, оскільки такі обставини свідчать про обізнаність позивача щодо порушення прав та інтересів після отримання листа відповідача від 06.02.2023 №07/20221. Зазначено, що судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які би свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для звернення позивача до суду за захистом своїх прав протягом строку, який був об`єктивно необхідним для подання позовної заяви до суду, враховуючи тривалість пропущеного строку звернення з позовною заявою.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивачка фактично посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано того, що у спірному випадку має місце триваюче порушення з боку відповідача, що і зумовило звернення з цим позовом до суду. Позивачка зазначає, що у спірному випадку оскаржується бездіяльність відповідача, яка має місце і на теперішній час, а тому позивачка не може бути обмежена в праві звернення з позовом до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 2 статті 287 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, як правильно зазначив суд першої інстанції, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

В той же час, судом першої інстанції не враховано того, що предметом оскарження у цій справі є бездіяльність відповідача щодо невчинення дій, обов`язок вчинення яких, за позицією позивачки, визначений чинним законодавством, а саме: не зняття арешту з майна.

Основою характерною рисою бездіяльності відповідача в даних правовідносинах є те, що вона носить триваючий характер і порушує права та інтереси позивача, і, відповідно, є триваючим правопорушенням.

У свою чергу, триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом; припиненням дії відповідної норми закону.

При цьому, триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права та легалізації триваючого правопорушення. Адже, у випадку повернення позову має місце ситуація при якій позивачу фактично відмовлено в праві доступу до суду, а іншого засобу відновлення свого права, окрім як оскарження триваючої бездіяльності, позивач не має.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі №160/19581/25 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров