Справа № 638/13940/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2025 р.Справа № 638/13940/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Харкова від 19.08.2025 року по справі № 638/13940/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК та СП) полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 721 від 15.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 1000 НМДГ, 17000 (сімнадцять тисяч гривень).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.08.2025 р. у справі № 638/13940/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову №721 від 15 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 - залишити без змін.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та 22.08.2025 р. (через підсистему «Електронний суд», зареєстровано 02.09.2025 р.) подав апеляційну скаргу, в кій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.08.2025 та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2025 р. справу № 638/13940/25 витребувано із Шевченківського районного суду м. Харкова.

03.09.2025 р. від позивача (через підсистему «Електронний суд») до суду апеляційної інстанції надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 78993840, відкритому державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рудичем Дмитром Вікторовичем на підставі постанови № 721, виданої 15.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення штрафу у розмірі 34000 грн, - до набрання законної сили рішенням суду у справі № 638/13940/25.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 15.07.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 підписав постанову № 721 від 15.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказана постанова оскаржена 20.07.2025 до Шевченківського районного суду міста Харкова в порядку КАС України. Зазначає, що 21.07.2025 ним надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) лист про зупинення строків примусового виконання постанови до розгляду скарги (додається). 19.08.2025 Шевченківський районний суд м. Харкова ухвалив рішення, яким в задоволенні позову відмовив повністю. Судове рішення отримано через електронний суд 19.08.2025 о 23:53 год на електронну пошту, а 22.08.2025 ним подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована апеляційним судом 02.09.2025. Вказує, що інші учасники справи, у тому числі ІНФОРМАЦІЯ_3 , були повідомлені про подання ним апеляційної скарги, про що свідчать: - Квитанція № 4296568 від 22.08.2025 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Квитанція № 4296569 від 22.08.2025 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також зазначає, що 03.09.2025 йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження ВП 78993840, тобто розпочато примусове виконання постанови, яка оскаржується в судовому порядку в межах розгляду цієї справи. Крім того, у межах виконавчого провадження ВП 78993840 накладено арешт на банківські рахунки, що унеможливлює життєзабезпечення, оскільки в силу займаної посади отримувана ним заробітна плата (суддівська винагорода) є його єдиним джерелом доходу та засобом існування, а тому вважає, що дії відповідача щодо ініціювання виконавчого провадження є передчасними, такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства та порушують його права. У зв`язку з цим вважає, що наявні всі підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу постанови, яку він оскаржує в даній справі, оскільки подальше проведення виконавчих дій з примусового виконання вказаного виконавчого документа може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, адже у випадку перерахування грошових коштів до бюджету, якщо позовні вимоги будуть задоволені, для повернення безпідставно стягнутих коштів необхідно буде ініціювати інший судовий процес тобто невжиття заходів забезпечення позову значно ускладнить виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, колегія суддів дійшла до висновку, що подана заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; - або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України).

Колегія суддів враховує, що виходячи з аналізу норм процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову; 2) можливість істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; 3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; 4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, оспорюваним рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, що визначені в ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якої можливо запобігти.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, повинні забезпечувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Рекомендації № R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових та інших наслідків застосування конкретного заходу забезпечення позову.

Адекватність заходу про забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками застосування конкретного заходу забезпечення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову із предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Сама лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним і скасування ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Підтвердження факту вчинення таких порушень чи спростування цієї обставини може бути з`ясоване виключно в процесі розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Виходячи із викладеного, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, оскільки вживається судом з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних рішень, дій та бездіяльності з боку відповідача, щоб забезпечити в подальшому реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 підписав постанову № 721 від 15.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП оскаржена в судовому порядку шляхом подання 20.07.2025 р. позовної заяви до Шевченківського районного суду міста Харкова (справа № 638/13940/25.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.08.2025 р. у справі № 638/13940/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову № 721 від 15 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 - залишено без змін.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та 22.08.2025 р. (через підсистему «Електронний суд», зареєстровано 02.09.2025 р.) подав апеляційну скаргу, в кій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.08.2025 та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Разом з тим, з долучених до заяви про забезпечення позову доказів вбачається, що 03.09.2025 р. постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рудичем Д.В. відкрито виконавче провадження з виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 721 від 15.07.2025 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 34000,00 грн.

Постановами державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рудича Д.В. від 03.09.2025 р. стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 3400,00 грн. та визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 303,00 грн.

Крім того, постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рудича Д.В. від 03.09.2025 р. накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 37703 грн.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 300-3 КУпАП у разі несплати штрафу особою, яка вчинила правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 КУпАП, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення така постанова підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП в разі оскарження постанови про накладення штрафу штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП примусове виконання постанови про стягнення штрафу у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Приписами ч. 4 цієї статті встановлено, що на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Разом із тим, згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржено постанову № 721 від 15.07.2025 р. в судовому порядку, рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.08.2025 р. у справі № 638/13940/25 не набрало законної сили відповідне судове та відповідно рішення про залишення скарги без задоволення не прийнято, а спірна постанова № 721 від 15.07.2025 р. вже направлена до органу виконавчої служби для примусового її виконання, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови № 721 від 15 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , до набрання законної сили рішенням у цій справі.

При цьому, суд зазначає, що застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору між сторонами та обрано адекватні заходи забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу в законну силу судового рішення в цій справі.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови № 721 від 15 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити сторонам у справі та до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Чалий І.С.
Судді(підпис) (підпис) Ральченко І.М. Катунов В.В.