Справа № 280/3008/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 280/3008/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року (суддя Сіпака А.В.) у справі №280/3008/25 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.05.2025 було частково задоволено позов ОСОБА_1 :

визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неналежного здійснення примусового виконання виконавчого листа №280/3060/23, виданого 21.11.2024 Запорізьким окружним адміністративним судом, у ВП №76627812;

зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вжити заходи необхідні для примусового виконання виконавчого листа №280/3060/23, виданого 21.11.2024 Запорізьким окружним адміністративним судом, у ВП №76627812, визначені Законом України Про виконавче провадження, з урахуванням висновків суду.

31.05.2025 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив ухвалити додаткове рішення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 55000,00 грн.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на заяву позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі (вх.№28471 від 06.06.2025), в яких зазначено про неспівмірність зі сладність справи та необгрунтованість заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року відмовлено в задоволенні позивача про ухвалення додаткового рішення у справі.

Суд зазначив про відсутність доказів щодо понесених позивачем судових витрат, зокрема, договору про надання правничої допомоги, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, та інших первинних документів для підтвердження реальності понесених витрат.

З цих підстав суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу в розмірі 55 000,00 грн. не є підтвердженими належними документами, а тому стягненню з відповідача не підлягають.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, позивач зазначає те, що відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів фактичної оплати вказаних послуг до моменту розподілу їх між сторонами у справі не узгоджується з нормами процесуального законодавства. Позивач зазначає, що хоча він ще не сплатив адвокатський гонорар, але він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями, а отже витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну та обгрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (ст. 252 КАС України).

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У спірному випадку на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду було надано: публічний договір-оферта №13/20 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.06.2020, договір приєднання (доручення) №43/21 до публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 28.08.2021, додаткову угоду №5 договору приєднання (доручення) №43/21 від 28.08.2021 до публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.04.2025, ордер серії АА №0013324 від 07.09.2021, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність від 08.02.2006 №553 та акт №5 про виконання договору-приєднання (доручення) від 28.08.2021 №43/21 до публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 30.05.2025.

Дослідженням наданих документів встановлено, що відповідно до договору приєднання (доручення) №43/21 до публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 28.08.2021 Клієнт доручає, а АБ приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (професійну правничу) допомогу Клієнту в суді апеляційної та касаційної інстанції в судовій справі №280/1868/21, яка розглядалась в порядку адміністративного судочинства Запорізьким окружним адміністративним судом. Гонорар АБ за виконання вказаного доручення становить 10% (десять відсотків) від суми грошових коштів, фактично присуджених та сплачених Клієнтові. Гонорар сплачується протягом 2 (двох) календарних днів з дати отримання відповідних сум Клієнтом (т.2 а.с.41).

Отже, відповідно до вказаного Договору №43/21 Адвокатське Бюро зобов`язалось надати юридичну (професійну правничу) допомогу Клієнту, яким є Хуторний Віталій Михайлович, в межах судової справи №280/1868/21. Тобто, не в цій, а в іншій справі.

Додатковою угодою №5 договору приєднання (доручення) №43/21 від 28.08.2021 до публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.04.2025 (т.2 а.с.42), Хуторний В.М. з одного боку та Адвокатське бюро з іншого боку, уклали цю додаткову угоду до договору приєднання (доручення) №31/20 від 09.11.2020 до публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги, про таке:

1.Доповнити пункт 2 Договору абзацом шостим такого змісту:

«Додатково Клієнт доручає, а АБ приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правничу) допомогу Клієнту як його представник в адміністративній судовій справі №280/3008/25 Запорізького окружного адміністративного суду в суді першої інстанції за позовом Клієнта до ВПВР УЗПВР у Запорізькій області ПМУ Мінюсту (м. Одеса), третя особа ГУ ПФУ в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та спонукання виконати судове рішення в такому обсязі: скласти та подати суду позовну заяву, представити інтереси Клієнта в суді, скласти інші процесуальні документи та надати іншу правову допомогу на розсуд АБ для досягнення мети доручення, брати участь в справі як представник Клієнта із всіма належними Клієнту процесуальними правами. Гонорар АБ за виконання вказаного вище доручення визначено в твердій (фіксованій) сумі та складає 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень».

2.Ця додаткова угода набирає чинності з 02.04.2025.

Тобто, Додаткова угода №5 укладена до договору приєднання (доручення) №31/20 від 09.11.2020 до публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги.

У свою чергу, позивачем суду не надано договір приєднання (доручення) №31/20 від 09.11.2020 публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги та не обгрунтовано того, яке значення (відношення) має договір приєднання (доручення) №31/20 від 09.11.2020 для надання правничої допомоги у межах цієї справи.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що Додаткова угода №5 фактично укладена між сторонами 31.05.2025 (т.2 а.с.42 зворот), тобто вже після ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі.

Таким чином, долучені позивачем докази не підтверджували відносин з АБ щодо надання послуг з правничої допомоги під час розгляду цієї справи судом першої інстанції.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було обгрунтовано понесення витрат на правничу допомогу, які заявлені до відшкодування.

Стосовно наданого позивачем акту №5 про виконання договору-приєднання (доручення) від 28.08.2021 №43/21 до публічного договору-оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 30.05.2025, то вказаний акт стосується, як в ньому і зазначено, виконання договору-приєднання (доручення) від 28.08.2021 №43/21, але, як зазначено вище, договір-приєднання (доручення) від 28.08.2021 №43/21 стосується надання правничої допомоги у справі №280/1868/21, а не в цій справі.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №280/3008/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 03.09.2025

Повний текст постанови складено 04.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров