Справа № 160/15207/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" про стягнення податкового боргу,-
26.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - позивач) до Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" (далі відповідач, ДПП "КПВП"), в якій просить суд:
- стягнути податковий борг з Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" до бюджету у розмірі 63 968 416,98 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 23.06.2025.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
06.06.2025 суд ухвалив відмовити представнику Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні його клопотання від 05.06.2025 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
23.06.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, обґрунтована тим, що зменшення суми податкового боргу за податковою вимогою №319-50 від 04.06.2020 на підставі рішення суду відбулося не у повному обсязі, тобто податковий борг не був перервано, відтак відсутні підстави вважати відповідну вимогу відкликаною. Також позивач зазначає, що стягнення відповідного податкового боргу у даній справі заявлено на підставі п.95.3 ст. 95 ПК України, та не стосується здійснення заходів погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств у порядку ст. 96 ПК України, отже Головне управління ДПС у Дніпропетровській області як орган державної податкової служби та контролюючий орган набув право звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 63 968 416,98 гривень. Разом з тим, відповідач звертає увагу, що законодавець не передбачає невжиття заходів стягнення податкового боргу до підприємств, визначених критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
30.06.2025 від представника відповідача до суду подано заперечення на відповідь на відзив, в якому підтримує свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у позові в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
На теперішній час в інтегрованих картках платника податків Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" обліковується незаявлений до суду податковий борг на загальну суму 63 968 416,98 грн, який складається з наступного:
1. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Довгинцівський район), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін нарахованих сум грошових зобов`язань в розмірі 16 706 011,01 грн, згідно:
Також нараховано пеню на підставі ст. 129 ПК України на суму 25 962,56 гривень.
2. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Покровський район), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін нарахованих сум грошових зобов`язань в розмірі 22 431 893,68 грн, згідно:
Також нараховано пеню на підставі ст. 129 ПК України на суму 11 565,45 гривень.
3. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Саксаганський район), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін нарахованих сум грошових зобов`язань у розмірі 3 885 167,83 грн, згідно:
Також нараховано пеню на підставі ст. 129 ПК України на суму 2 107,46 гривень.
4. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Тернівський район), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін нарахованих сум грошових зобов`язань в розмірі 2 203 758,16 грн, згідно:
Також нараховано пеню на підставі ст. 129 ПК України на суму 1 176,91 гривень.
5. Заборгованість по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, яка виникла в результаті несплати платником податків в встановлений термін нарахованих сум грошових зобов`язань в розмірі 18 741 586,30 грн, згідно:
Також нараховано пеню на підставі ст. 129 ПК України на суму 1 007 353,75 гривень.
З урахуванням вимог п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою позивачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі №160/9281/20, яке було залишено без змін постановою апеляційної інстанції, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Офісу великих платників податків ДПС №319-50 від 04 червня 2020 року.
Однак, 09.08.2022 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №160/9281/20 за позовом Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Офісу великих платників податків ДПС про скасування податкової вимоги, за наслідками касаційного перегляду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, скасував зазначені рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04 червня 2020 року №319-50 про сплату частини чистого прибутку до державного бюджету у розмірі 5316613,45 грн з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в позові. В частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04 червня 2020 року №319-50 про сплату пені у розмірі 363433,66 грн судові рішення залишено без змін.
Таким чином податковий борг в розмірі 5 680 047,11 грн за податковою вимогою №319-50 від 04.06.2020 був зменшений за рішенням суду на суму в 363 433,66 грн, внаслідок чого склав 5 316 613,45 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, вказаний податковий борг не було погашено у повному обсязі, не переривався та на момент подання цієї позовної заяви становить 63 968 416,98 грн.
На час вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.
Отже, спір між сторонами виник з підстав несплати відповідачем податкового боргу на загальну суму 63 968 416,98 грн.
Оскільки у добровільному порядку заборгованість відповідачем сплачена не була, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Статтею 8 Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Статтею 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Згідно до пунктів 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За змістом пункту пунктів 42.1., 42.2. статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59.5 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Положенням підпункту 41.1.1. пункту 41.1, пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Згідно з підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно із розрахунком суми позову та інтегрованої картки платника, відповідач має податковий борг у загальній сумі 63 968 416,98 грн. Сума податкової заборгованості, що заявлена позивачем до стягнення, виникла внаслідок несплати наступних податкових зобов`язань:
З огляду на викладене, ці податкові зобов`язання не сплачені відповідачем у визначений строк, набули статусу податкового боргу.
За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З метою погашення податкового боргу контролюючим органом було сформовано відповідачу податкову вимогу за формою «Ю» №319-50 від 04.06.2020.
Внаслідок оскарження вказаної податкової вимоги у справі №160/9281/20 за позовом Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Офісу великих платників податків ДПС, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 09.08.2022 постановив відмовити в позові в частині про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04 червня 2020 року №319-50; залишив без змін рішення попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 04 червня 2020 року №319-50 про сплату пені у розмірі 363 433,66 грн.
Таким чином, податкова вимога №319-50 від 04.06.2020 не була визнана протиправною та скасована.
За приписами пунктів 60.1.5 та 60.4 статті 60 Податкового кодексу України, рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. При цьому, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
Аналогічне положення міститься у підпункті 4 пункту 1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28 грудня 2015 року.
Водночас слід враховувати, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Так, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога є формою реалізації податковим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про обов`язок сплати грошового зобов`язання та не може нівелювати обов`язок із сплати податку.
Разом з тим, в ході судового розгляду справи відповідач не обґрунтовував, яким чином допущені податковим органом неістотні недоліки в порядку стягнення податкового боргу вплинули на його права та обов`язки, зокрема, на наявність обов`язку із сплати грошового зобов`язання з податку, правомірність визначення якого вже була встановлена судом у межах справи №160/9281/20.
За таких обставин, позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу в розмірі 63 968 416,98 грн та здійснення всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо стягнення такого податкового боргу.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець