Справа № 400/12062/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/12062/24

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Бульба Н.О.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту:16.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів в частині; визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в/ч НОМЕР_2 про:

- визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 ;

- визнання протиправним та скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою;

- визнання протиправним та скасування наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою;

- зобов`язання в/ч НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 та виключити його зі списків особового складу в/ч НОМЕР_2 з дня набрання законної сили рішенням суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що згідно з вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2011 року у справі №1/1412/649/11 ОСОБА_1 отримав покарання у виді позбавлення волі. Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 30 вересня 2021 року, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 виключений з військового обліку як засуджений з 14 грудня 2011 року на підставі ст. 37 п.6 пп.6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону від 12 листопада 2011 року), запис про що було зроблено ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач був затриманий та доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , направлений на проходження військово лікарської комісії, після проходження якої зарахований до особового складу в/ч НОМЕР_1 на посаду "механік водій радист відділення мінних загороджувачів групи інженерних загороджень інженерного загону". ОСОБА_1 звернувся до свого командування із рапортом про звільнення, в обґрунтування якого зазначив, що він не є особою, яка підлягає призову, не писав заяву на постановку на облік, просив звільнити його з військової служби та виключити із списків особового складу військової частини на підставі того, що він виключений з військового обліку, про що є відповідна відмітка в посвідченні. Відповідач відмовив у задоволенні рапорту.

Відповідач в/ч НОМЕР_1 , позов не визнав, вказуючи, що до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2233-ХІІ внесені зміна Законом України від 11 квітня 2025 року №3633-ІХ та громадян, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину було виключено з переліку таких, яких раніше було виключено з військового обліку.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 , правом подання відзиву на позов не скористався.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та до в/ч НОМЕР_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- позивачем не подавалося до ТЦК та СП заяви про взяття його на військовий облік, як того вимагає чинне законодавство, а автоматична постановка на облік осіб, раніше виключених з обліку законодавством не передбачено;

- взяття на військовий облік відбувається за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку. ОСОБА_1 був виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому постановка його на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 - є грубим порушенням порядку призову;

- законодавець не забороняє ставати на військовий облік особам, які з нього виключені, проте це не їх обов`язок, оскільки жоден нормативно правовий документ не передбачає обов`язків для осіб виключених з військового обліку. Як наслідок має бути пряме волевиявлення особи виражене у формі звернення до відповідних органів, в противному випадку постановка на військовий облік всупереч бажанню особи є неправомірною, оскільки як зазначено вище, - особа, виключена з військового обліку втрачає будь які військові обов`язки перед Державою. Автоматична постановка осіб виключених з військової служби не передбачено законом, а лише за заявою особи і за наявності документів, що її посвідчують. Враховуючи, що ОСОБА_1 виключений з обліку, беручи до уваги, що останній не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про взяття на військовий облік та із заявою про видачу військово облікового документу, в силу Порядку оформлення військово - облікового документа здійснюється за місцем виключення з військової служби, вважаю, що допущено порушення процедури призову на військову службу ОСОБА_1 , що стало наслідком неправомірно винесених наказів щодо мобілізації останнього та включення до списків особового складу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 був засуджений та отримав покарання у вигляді позбавлення волі згідно з вироком Заводського районного суду від 18 жовтня 2011 року.

З 14 грудня 2011 року був виключений з військового обліку відповідно до п.п.6 п. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

З 14 листопада 2024 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

15 листопада 2024 року ОСОБА_1 знято з військового обліку та направлено для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 , як призваного під час загальної мобілізації.

Наказом від 17 січня 2025 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 для проходження військової служби.

13 грудня 2024 року позивач звернувся до командування в/ч НОМЕР_1 із рапортом щодо звільнення його з військової служби. відповідач відмовив у задоволенні рапорту усно, відповіді не надано.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. ІНФОРМАЦІЯ_2 направив ОСОБА_1 для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 , як призваного під час загальної мобілізації.

Суд першої інстанції зазначив, що після внесення змін до Закону №2232-ХІІ з 11 квітня 2024 року особи, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину не підлягають виключенню з військового обліку. Тому позивач перебуває на обліку військовозобов`язаних відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки позивач станом на 15 листопада 2024 року день призову на направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації, відповідно до вимог чинного законодавства мав чинний висновок ВЛК про придатність до військової служби та не мав підстав для отримання відстрочки від призову відповідно до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений до в/ч НОМЕР_1 .

Отже підстави для визнання оскаржуваного наказу щодо призову позивача на військову службу протиправним, відсутні.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію".

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 3 ст. 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч.7 ст. 1 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 вказаного Указу військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Станом на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі Закон №389-VIII).

Згідно ст. 1 Закону №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, згідно пункту 4 якого встановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

За змістом п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно п.9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Пунктом 11 Положення №154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Отже, обов`язки щодо обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 37 Закону №2232-XII врегульовано питання щодо взяття на військовий облік, а також зняття та виключення з нього.

Згідно п.6 ч.6 ст. 37 Закону №2232-XII (в редакції чинній до 18 травня 2024 року) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, зокрема які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

У зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року №3633-IX, який набрав законної сили 18 травня 2024 року (далі Закон №3633-ІХ), редакція ч.6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ зазнала змін, внаслідок яких, п.6 ч.6 було виключено.

Відповідно ч.6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ у редакції, чинній станом з 18 травня 2024 року, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

18 травня 2024 року також набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Порядок №560).

Пунктом 4 розділу "Загальні питання" Порядку №560 передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:

особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої ч.ч.3, 4 ст. 1 Закону України "Про очищення влади". Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;

особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;

особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.

Таким чином, у зв`язку із внесенням змін до Закону №2232-XII було звужено коло підстав для виключення осіб з військового обліку. Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави. З часу набрання чинності змін до Закону №2232-XII він поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на всіх осіб, що не досягли граничного віку перебування у запасі.

Отже, з 18 травня 2024 року (дата набрання чинності Законом №3633-IX) особи, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, є військовозобов`язаними, а ч.6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 14 грудня 2011 року виключено з військового обліку згідно з пп.6 п.6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ.

З урахуванням вищенаведених змін внесених до Закону №2232-XII, позивач перебуває на обліку військовозобов`язаних відповідно до вимог чинного законодавства, що вірно встановлено судом першої інстанції

Щодо посилань апелянта про протиправність взяття його на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ч.1 ст. 4 Закону №2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Відповідно абз.3 ч.6 ст. 2 Закону №2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно абз.1 ч.1 ст. 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Абзацом 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі Закон №3543-ХІІ) встановлено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно ст. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року №2105-ІХ (далі Указ №65/2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно ст. 4 Указу №65/2022 постановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 направив ОСОБА_1 для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 , як призваного під час загальної мобілізації.

Колегія суддів зазначає, оскільки позивач станом на 15 листопада 2024 року день призову на направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації, відповідно до вимог чинного законодавства мав чинний висновок ВЛК про придатність до військової служби та не мав підстав для отримання відстрочки від призову відповідно до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", правомірно був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений до в/ч НОМЕР_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що підстави для визнання оскаржуваного наказу щодо призову позивача на військову службу протиправним, відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.