Справа № 443/835/25
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 443/835/25 пров. № А/857/24900/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судових засідань Клим О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 06 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

суддя у І інстанції Сливка С.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Жидачів,

дата складення повного тексту рішення 06 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

23 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову, винесену поліцейським відділення поліції № 2 (смт. Воловець) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Мішковським Д.В. (далі Поліцейський), серії ЕНА №4776393 від 20 травня 2025 року про накладення на позивача стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 06 червня 2025 року у справі №443/835/25 вказаний позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що у розумінні Правил дорожнього руху України (далі ПДР) тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля, фактична наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Наявність тріщин та сколів на вітровому склі в зоні склоочисників транспортного засобу не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції частини 1 статті 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

У апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Закарпатській області (далі ГУ НП) просило зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що фотодоказом повністю підтверджується вчинене позивачем адміністративне правопорушення, який дійсно допустив порушення ПДР, а саме керував автомобілем, у якого була тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, а тому постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає її розгляду.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як слідує із матеріалів справи, 20 травня 2025 року Поліцейським було винесено постанову серії ЕНА №4776393 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 340 грн за те, що той 20 травня 2025 року о 15:49 год в с. Нижні Ворота, траса Київ-Чоп 717 км керував автомобілем марки VOLKSWAGEN LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого було пошкодження вітрового скла (сколи та тріщини) в зоні дії роботи склоочисників, чим порушив пункт 6.8.5 ДТСУ 3649:2010, пункт 31.1 ПДР, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачено пунктом 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

При цьому, перелік несправностей, з якими експлуатація транспортних засобів забороняється, передбачений пунктами 31.3 та 31.4 ПДР.

Однак, у зазначеному переліку відсутня така обставина, як «тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників».

Отже, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що тріщина на вітровому склі авто не віднесена до технічної несправності автомобіля, з якою законом пов`язується заборона експлуатації автомобіля. Наявність вказаного дефекту скла свідчить про пошкодження автомобіля, а не про його технічну несправність, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 06 червня 2025 року у справі №443/835/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Постанова у повному обсязі складена 04 вересня 2025 року.