Справа № 740/3564/25
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/3564/25
Провадження № 2-а/740/53/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Кот В. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником - адвокатом Веремій Тетяною Миколаївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальний центр комплектування) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У червні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Веремій Т. М. звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: поновити строк ОСОБА_1 на звернення до суду з указаним позовом; скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - Якущенка В. М. від 16 травня 2025 року № 577 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 577 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що ОСОБА_1 своєчасно не оновив свої військово-облікові дані по 18 липня 2024 року, чим порушив п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», але яку саме вимогу порушив позивач - не зазначено. Факт вчинення вищевказаного правопорушення підтверджується свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак яким чином свідки можуть підтвердити факт своєчасного не оновлення даних - у протоколі не зазначено. У протоколі ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16 травня 2025 року о 15-00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . 13 травня 2025 року позивач засобами поштового зв`язку, а також на електронну пошту надіслав територіальному центру комплектування заяву, в якій повідомив, що у зв`язку з лікуванням він не зможе прибути до територіального центру та просив відкласти розгляд на іншу дату. У період з 13.05.2025 по 21.05.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні. 20.05.2025 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано адвокатський запит з проханням повідомити, чи знаходиться ОСОБА_1 у реєстрі осіб, які ухиляються від мобілізації, а також надати інформацію, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП. На адвокатський запит отримано відповідь від 24.05.2025 № 4/6850 про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , формально в його діях убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у частині не оновлення військово-облікових даних про стан придатності до проходження військової служби за станом здоров`я; станом на 23.05.2025 адміністративний протокол на військовозобов`язаного ОСОБА_1 не складався, постанова про адміністративне правопорушення - не виносилася. Однак 13.06.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку отримав листа від ІНФОРМАЦІЯ_1 з постановою про адміністративне правопорушення від 16.05.2025 № 577 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 своєчасно не оновив свої облікові дані по 18.07.2024, чим порушив п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Проте у вищевказаному пункті передбачено "уточнення протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки". Тож «оновлення» даних чинним законодавством не передбачалося до 18.07.2024. В оскаржуваній постанові зазначено, що на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн, однак санкція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За таких обставин, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправною, такою, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови, зі змісту якої неможливо встановити, які саме персональні дані позивач не оновив, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі відповідача не має доступу, про що зазначено в примітці до ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2025 року поновлено позивачу строк звернення до суду з указаним адміністративним позовом, прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 не погодився з позовними вимогами позивача, вважав їх необґрунтованими та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач є військовозобов`язаним громадянином України та перебуває на загальному військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . На порушення вимогу чинного законодавства позивач не оновив у період з 22 лютого 2022 року по 12 травня 2025 року персональні військово-облікові дані в порядку та в спосіб, що визначені законом. Граничний термін, визначений нормами чинного законодавства України для самостійного оновлення військово-облікових даних військовозобов`язаними громадянами України через регіональні ЦНАП відповідних територіальних громад, електронний застосунок Міністерства оборони України «Резерв +» завершився 16 липня 2024 року. Відомості про всіх військовозобов`язаних громадян України, які перебувають на військовому обліку та є порушниками термінів добровільного оновлення військово-облікових даних, з 16 липня 2024 року автоматично внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», як про осіб, які формально допустили порушення п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підлягають адміністративному доставленню до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання щодо них адміністративних протоколів за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 з невідомих причин у період з 22.02.2022 по 12.05.2025 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оновлення військово-облікових даних, отримання направлення для проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією, отримання військово-облікового документа встановленого зразка, про причини свого неприбуття - не повідомив. Позивач у термін до 16 липня 2024 року не оновив в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних, призовників та резервістів військово-облікові дані, а саме: про військово-облікову спеціальність, про ступінь придатності до проходження військової служби, в тому числі в особливий період, про наявність актуального (оновленого) військово-облікового документа встановленого зразка. Таким чином, з 16 липня 2024 року по 12 травня 2025 року позивач фактично перебував у категорії осіб, які вже розшукувалися представниками Національної поліції України в якості військовозобов`язаних громадян України, які підлягають адміністративному доставленню до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання щодо них адміністративних матеріалів за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 12 травня 2025 року позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою оновлення наявного в нього військово-облікового документа. Після підтвердження відомостей про особу, в присутності свідків, на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 577 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Після підписання протоколу другий його примірник вручено позивачу, якого у встановленому законом порядку було повідомлено про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. У день складення адміністративного протоколу клопотань від ОСОБА_1 та його законних представників щодо відкладення розгляду адміністративної справи не надходило. Адміністративна справа стосовно позивача розглянута відповідачем 16 травня 2025 року відповідно до ст. 268 КУпАП. У день розгляду адміністративної справи клопотань від позивача чи його законних представників щодо перенесення розгляду справи на іншу дату не надходило. За результатами розгляду адміністративної справи відповідачем винесено постанову № 577 від 16.05.2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн, яку направлено засобами поштового зв`язку на задекларовану адресу позивача.

У відповіді на відзив представник позивача - адвокат Веремій Т. М. просила задовольнити позов, оскільки доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають дійсності. Так, відповідач стверджує, що ОСОБА_1 у період з 22.02.2022 по 12.05.2025 не прибув до територіального центру комплектування для оновлення даних та про причини неприбуття не повідомив. Однак відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_1 повісткою для оновлення військово-облікових даних. При цьому в 2023 року ОСОБА_1 добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли отримав повістку для уточнення облікових даних. У відзиві на позовну заяву зазначено, яку інформацію не оновив ОСОБА_1 , однак цих відомостей не зазначено ні в протоколі, ні в оскаржуваній постанові. Жодних доказів на підтвердження того, що позивач фактично з 16.07.2024 по 12.05.2025 перебував у категорії осіб, які вже розшукувалися Національною поліцією України, відповідачем не надано. 16 травня 2025 року відбувся розгляд адміністративної справи стосовно позивача, який напередодні засобами поштового зв`язку направив відповідачу заяву про перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із хворобою, що є поважною причиною, в якій повідомив, що не зможе з`явитися на розгляд справи та попросив відкласти розгляд справи. Крім того, до протоколу, а також до оскаржуваної постанови не додано первинних документів обліку, які б свідчили про невиконання позивачем правил військового обліку, а також інших доказів, зокрема, відомостей щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державно влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях щодо відсутності у таких інформації про позивача як такого, що не виконує правил військового обліку.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 12 травня 2025 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення старшим солдатом ОСОБА_5 складено протокол № 577 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за те, що 12 травня 2025 року о 16-00 год. військовозобов`язаний ОСОБА_1 своєчасно не оновив свої облікові дані по 18 липня 2024 року, чим порушив вимогу п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі міститься повідомлення про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15-00 год. 16 травня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , кабінет № 12. Під указаною графою міститься підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності, який проставлено 12 травня 2025 року.

Відповідно до оскаржуваної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6 від 16.05.2025, військовозобов`язаний ОСОБА_1 своєчасно не оновив свої облікові дані по 18 липня 2024 року, чим порушив вимогу п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та, таким чином, учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

У заяві від 13.05.2025, адресованій керівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 та голові ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 повідомив, що він перебуває на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим не може прибути за викликом на 16 травня 2025 року 15-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому просив відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Указану заяву засобами поштового зв`язку направлено вищевказаним адресатам, про що свідчать додані до позовної заяви квитанції АТ «Укрпошта» від 13.05.2025.

Як убачається з роздруківки трекінга відстеження поштового відправлення за номером № 954, 17.05.2025 поштову кореспонденцію вручено за довіреністю уповноваженому працівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До позовної заяви додано фотозображення сторінки електронної поштової скриньки ОСОБА_7 « ІНФОРМАЦІЯ_5 », на якому міститься прикріплений файл формату pdf з назвою «IMG_0002», адреса отримувача (кому) «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Згідно з доданою до позовної заяви копією виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 5827 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.05.2025 по 21.05.2025 з діагнозом - бронхіальна астма, змішана форма, персистуюча, середньої важкості, частково контрольована, стадія загострення, ХОЗЛ група В, середньої важкості, стадія загострення, пневмофіброз, ДН ІІ ступеня, ІХС, дифузний кардіосклероз, СП І ст.

Згідно з доданим до позовної заяви листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6 від 24.05.2025 станом на 23.05.2025 ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , формально в діях військовозобов`язаного громадянина ОСОБА_1 убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у частині не оновлення військово-облікових даних про стан придатності до проходження військової служби за станом здоров`я. Станом на 23.05.2025 адміністративний протокол на військовозобов`язаного громадянина ОСОБА_1 не складався, постанова про адміністративне правопорушення - не виносилася.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено правовий режим воєнного стану на території України, який триває по цей час.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX, оголошено загальну мобілізацію.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набрав чинності 18.05.2024.

Таким чином, положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024.

Відповідно до абз. 4 підп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначений Порядком організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Згідно з абз. 3 підп. 10-1 п. 1 Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 19 Порядку № 1497 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, чинним законодавством передбачено три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, у позивача виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно) уточнити персональні дані.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто ч. 2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

Отже, КУпАП не містить вимоги про обов`язкову участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ст. 210-1 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Судом установлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за своєчасне не оновлення своїх облікових даних до 18 липня 2024 року, що є порушення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

З моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, згідно з яким ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено у вищевказаній редакції, тобто з 18.05.2024 у позивача виник обов`язок оновити (уточнити) протягом 60 днів свої облікові та персональні дані, чого ним зроблено не було.

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні оскаржувана постанова не містять посилання на докази, якими підтверджується наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки позивачем та його представником не доведено, що в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно) він виконав покладений на нього обов`язок щодо уточнення персональних даних.

Також посилання представника позивача на лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6 від 24.05.2025, згідно з яким станом на 23.05.2025 адміністративний протокол стосовно ОСОБА_1 не складався, постанова про адміністративне правопорушення - не виносилася, не спростовує факту складення цих документів стосовно ОСОБА_1 , більше того, останній достеменно обізнаний про складання стосовно нього 12 травня 2025 року адміністративного протоколу № 577, на якому міститься його підпис.

Доводи представника позивача про те, що в оскаржуваній постанові зазначено про не оновлення облікових даних, хоча законодавством передбачено уточнення персональних даних, є необґрунтованим та не може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

У позовній заяві представник позивача посилається на приписи примітки до ст. 210 КУпАП, згідно з якою, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, та зазначає, що не доведено, що в нього не було можливості отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, слід зазначити наступне.

Разом з тим слід зазначити, що в спірних правовідносинах примітка до ст. 210 КУпАП не підлягає застосуванню, оскільки, чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може лише перевірити чи уточнити персональні дані військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Доводи представника позивача про те, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити які саме персональні дані не оновив позивач, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі відповідача не має доступу (не є держателем), є необґрунтованим, оскільки, як було зазначено вище, позивач в цілому не виконав покладений на нього обов`язок щодо уточнення персональних даних.

Щодо не зазначення відповідачем в оскаржуваній постанові визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян накладеного штрафу, то така обставина не може бути підставою для скасування постанови, оскільки відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і конкретний грошовий розмір такого штрафу повинен визначатись органом (посадовою особою), який приймає рішення щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

У оскаржуваній постанові зазначено, що на позивача накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн, що складає одну тисячу законодавчо визначеного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а тому доводи представника позивача в цій частині є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів справи, позивач не був присутній у територіальному центрі комплектування під час розгляду справи стосовно нього (16.05.2025), оскільки перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується медичною документацією, доданою до позовної заяви. ОСОБА_1 надіслав на адресу відповідача засобами поштового зв`язку заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату. При цьому згідно з роздруківкою трекінга відстеження поштового відправлення уповноважений представник ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав вищевказану заяву позивача - 17.05.2025, тобто на наступний день після розгляду справи (16.05.2025).

Також представник позивача зазначав, що відповідний лист із заявою про відкладення розгляду справи надіслано на електронну пошту відповідача, на підтвердження чого до позовної заяви додано фотозображення сторінки електронної поштової скриньки.

Однак у матеріалах справи відсутня інформація щодо успішної доставки такої заяви, або щодо її не доставки на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ст. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Підтвердження факту отримання заяви саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у матеріалах справи також відсутні.

Отже, позивач був обізнаний про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Однак 16.05.2025 о 15-00 год. позивач не з`явився до територіального центру комплектування, клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило, у зв`язку з чим в уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не було перешкод розглянути справу 16.05.2025 без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на те, що положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ст. 210-1 цього Кодексу.

Оцінюючи вищевказані докази в сукупності, суд вважає, що позивач та його представник не довели заявлених позовних вимог щодо неправомірності оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

У такому разі понесені позивачем судові витрати слід залишити за ним.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 73 - 77, 244 - 246, 255, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого представником - адвокатом Веремій Тетяною Миколаївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко