Справа № 158/2008/25
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 158/2008/25 пров. № А/857/30681/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Львові апеляційні скарги громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 , адвоката Ткачук Руслани Іванівни на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року, що ухвалила суддя Корецька В.В. у м. Ківерці у справі № 158/2008/25 за адміністративним позовом Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Управління ДМС України у Волинській області звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина республіки Грузія ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.07.2025 року працівники УМП ГУНП у Волинській області виявили громадянина республіки Грузія ОСОБА_1 та, в подальшому, доставили до Управління ДМС України у Волинській області з метою перевірки законності перебування та проживання на території України.

Документи, які підтверджують законність перебування на території України у відповідача були відсутні, тому, відповідно до частини другої статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідач був затриманий строком на 72 год., з метою з`ясування причин та обставин правопорушення, та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Для отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів відповідач не звертався, будь яких інших дій для легалізації свого перебування на території України не вчиняв, чим порушив вимоги ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року адміністративний позов задоволено та затримано громадянина республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 6 (шість) місяців.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржили відповідач та адвокат відповідача, які з покликанням на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційних скарг вказують на те, що при винесенні рішення суд першої інстанції не дотримався вимог чинного законодавства, оскільки не враував те, що позивач не надав жодного доказу про наявність рішення про примусове повернення відповідача, в порядку ч. 1 ст. 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідач стверджує, що законно потрапив з території іншої держави на територію держави Україна.

Крім того зазначає, що не підписував жодного з документів, що були складені в приміщенні УДМС України у Волинській області, що прямо свідчить про відсутність інформування про зміст протоколів та постанови, а також рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затримання з метою ідентифікації відповідача, оскільки наявні умови, за яких неможливо ідентифікувати відповідача та забезпечити примусове видворення або реадмісію особи у зазначений строк.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 08 липня 2025 уповноважена особа Управління ДМС України у Волинській області прийняла рішення про примусове видворення з території України до країни походження або третьої країни ОСОБА_1 , а також притягнула відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП.

На підставі рішення Управління ДМС України у Волинській області від 08.07.2025, ОСОБА_1 поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні.

З довідки про особу ДМС України від 08.07.2025 встановлено, що документ, що посвідчує особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дає можливість його ідентифікувати за обліками ДМС відсутній.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Виходячи з цієї норми, законодавець фактично виділив окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації. Фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, який його ідентифікує, як громадянина певної держави.

При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурою видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Отже, відповідно до наведеної норми, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. Цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Водночас, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового повернення чи видворення, оскільки питання країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не з`ясованим.

Пунктом 1 розділу 6 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 передбачено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

Зважаючи на те, що відповідач не має документів, які ідентифікують відповідача як особу та громадянина певної держави, позивач, на думку апеляційного суду, підставно звернувся до суду із цим позовом, а тому позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційних скарг безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 та адвоката Ткачук Руслани Іванівни залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 липня 2025 року у справі № 158/2008/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель