Справа № 640/2419/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 квітня 2025 р.Справа № 640/2419/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі питання про закриття провадження в частині позовних вимог у справі №640/2419/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

17.01.2022 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 23 жовтня 2018 року №15852 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року в частині недотримання порядку вручення наказу на перевірку та неповідомлення позивача про дату початку та місце її проведення;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 07.02.2019 року №, 07.02.2019 року №, 07.02.2019 року №, 07.02.2019 року №.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, оформленої Актом №4617/26-15-42-02-30/ від 23.11.2018 року, були винесені спірні податкові повідомлення-рішення від 07.02.2019 року №, №, № та №. Позивач зазначає, що документальна позапланова невиїзна перевірки платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом - у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, до її почату. З наказом про проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення платник податку має бути ознайомлений у встановленому законом спосіб до її початку. Ця вимога є обов`язковою, в тому числі і при проведені позапланової документальної невиїзної перевірки. На думку позивача, контролюючим органом не може бути проведено невиїзну позапланову документальну перевірку щодо платника податку у разі відсутності підтвердження повідомлення платника податку про проведення даної перевірки, зокрема щодо дати і часу її проведення. У разі відсутності такого підтвердження встановлюється порушення процедури проведення перевірки, результатом чого є визнання протиправним податкових повідомлень-рішень прийнятих на основі таких перевірок. Крім того, позивачем наголошено, що зі звіту та листа ПАТ «УКРСИББАНКА» неможливо визначити наявність кредитних взаємовідносин між позивачем та банком, обсяг зобов`язань, факт прощення (анулювання) боргу, а отже й дати виникнення податкових зобов`язань, податкового періоду, та бази оподаткування в розумінні приписів ПК України. З урахуванням зазначеного, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою для захисту своїх прав.

26 січня 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2022 року було відкрито провадження у справі №640/2419/22 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в адміністративній справі №640/2419/22.

22 лютого 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. Так, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2. п.78.1 ст.78, ст..79, п.82.2 ст.82 ПК України та відповідно до наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 23.10.2018 №15852, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 по 31.12.2017. Відповідно до п.79.2 ст.79 ПКУ платника податків ОСОБА_1 проінформовано про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки копією Наказу ГУ ДФС у м. Києві від 23.10.2018 №15852 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмовим повідомленням від 23.10.2018 №63766/К/26-115-42-02-27, які направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків. За результатами перевірки складено акт від 23.11.2018 №4617/26-15-42-02- 30/, відповідно до висновків якого платником податків- фізичною особою ОСОБА_1 не включено до загального річного оподатковуваного доходу за 2017 рік доходи, отримані у вигляді додаткового блага у сумі 2 288 263, 06 грн., які підлягають відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи та не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір до бюджету з такого доходу. Також фізичною особою- платником податків ОСОБА_1 не подано до ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік.Крім того, відповідачем зауважено про пропущення позивачем строків на звернення до адміністративного суду із позовною заявою, оскільки згідно корінця-повідомлення поштового відправлення податкових повідомлень рішень від 07.02.2019 №; від 07.02.2019, №, від 07.02.2019 №; від 07.02.2019 №, зазначено, що лист направлено 07.02.2019, проте лист повернуто у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про розгляд справи в судовому засіданні за участі сторін.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825 Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/2419/22.

31.01.2025 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №640/2419/22.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025 адміністративна справа розподілена судді Луніній О.С. для розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року, прийнято матеріали справи №640/2419/22 та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

26 лютого 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, який є аналогічним за своїм змістом відзиву на позовну заяву, що було подано відповідачем 25.09.2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва. Крім того, відповідачем додатково зауважено, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, а отже позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у м. Києві від 23 жовтня 2018 року №15852 не підлягають розгляду в порядку жодного судочинства, відтак дані позовні вимоги не можуть бути розглянутими і вирішені судом. При цьому, відповідач посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17.

03 березня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від адвоката Колесник О.П. надійшла заява про вступ у справу як представника.

10 березня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка є тотожна за своїм змістом позовній заяві, що було подано до Окружного адміністративного суду міста Києва. Крім того, додатково зазначено, що податкові повідомлення-рішення, які були направлені 07.02.2019 року, але повернуті через закінчення строку зберігання, означає, що фактичного втручання та ознайомлення позивача з цими рішеннями не відбулось. На думку позивача, якщо документ повернуто через закінчення строку зберігання, платник податків фактично не був повідомлений про податкове зобов`язання. Так позивач не отримав належного повідомлення про наявність податкових-повідомлень рішень, а фактичне повідомлення про нарахування податкового боргу стало відомим позивачу лише у листопаді 2021 року через інформацію, доступну з електронного кабінету платника податків. Таким чином, на переконання позивача, незалежно від того, що податкові-повідомлення рішення були направлені 07.02.2019, позивач не мав можливості ознайомитись із їх змістом через порушення порядку вручення (відсутність фактичного отримання документів). Також, незважаючи на те, що податкові-повідомлення рішення направлені раніше, позивач діяв оперативно, дізнавшись про наявність боргу у листопаді 2021 року, одразу 2 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала запит до відповідача з вимогою надати копії акту перевірки та податкових рішень, на підставі яких виник податковий борг та листом від 01.12.2021 року позивача повідомлено про проведення в 2018 році на підставі наказу від 23.10.2018 №15852 документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо, за результатами якої складено акт від 23.11.2018 року №4617/26-15-42-02-30/ від 23.11.2018. На підставі отриманих відомостей 17.01.2022 року була складена позовна заява. Таким чином, позивач вважає, що він несе докази того, що діяв невідкладно після встановлення фактичного факту нарахувань, що є підставою для поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасуванні наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 23 жовтня 2018 року №15852 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року та визнанні протиправними дій Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року в частині недотримання порядку вручення наказу на перевірку та неповідомлення позивача про дату початку та місце її проведення , з огляду на таке.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з абз.1-2 п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

За приписами пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 78.5 ст. 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Умовами п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового Кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (в разі наявності). В разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як свідчать матеріали справи, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2. п.78.1 ст.78, ст..79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням доходу фізичною особою- платником податків у вигляді анульованого боргу кредитором, винесено наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 23 жовтня 2018 року №15852, відповідно до якого встановлено провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 12.11.2018 року по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести з метою дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року у Головному управлінні ДФС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 4.

За результатами проведеної перевірки складено акт №4617/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 від 23.11.2018 року, яким зафіксовано встановлені цією перевіркою порушення ОСОБА_1 :

- п. 179.1. ст..179 розділу IV Кодексу з урахуванням вимог п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Кодексу, не подано до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи з відповідними додатками за 2017 рік;

- п.п. «а» п. 176.1 п. 176, п.44.1, п.44.3 ст.44 Кодексу не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

- порушення п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст.168 з урахуванням вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2, ст.164 ПКУ, не задекларовано дохід за 2017 у сумі 2 288 263,06 та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2017 у сумі 411 887,35 гривень.

- п.п. 1.2, п.п. 1.3 п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПКУ, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір за 2017 рік у сумі 34 323, 95 гривень.

На підставі висновків акта перевірки №4617/26-15-42-02-30/ від 23.11.2018 року, ГУ ДФС у м. Києві прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 07.02.2019 року, яким до фізичній особі-платника податків ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн.

- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 07.02.2019 року, яким до фізичній особі-платника податків ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн.

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 07.02.2019 року, яким фізичній особі-платника податків ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 102971,84 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 07.02.2019 року, яким фізичній особі-платника податків ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 8580,99 грн.

Так, п.1 ч.1 ст. 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі №816/228/17 сформовано правовий висновок про те, що якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Також Великою Палатою Верховного Суду роз`яснено, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду. В свою чергу позов про оскарження наказу про призначення перевірки не підлягає розгляду в порядку жодного судочинства, відтак звернення із заявою про передачу справи не зможе бути розглянуте і вирішене судом.

У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, яке може бути прийнято за результатами такої перевірки.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 23.11.2023 року у справі №160/7797/23, від 06.11.2023 року у справі №804/3951/16.

Вказаний правовий висновок є актуальним та застосовується дотепер. Наприклад, у постанові Касаційного адміністративного суду від 06.02.2024 року у справі №280/4643/23 зауважено, що Верховний Суд чітко наголосив на тому, що оскарження наказу не є належним та ефективним способом захисту права платника податків лише у випадку, якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі спірного наказу. Обмежень щодо оскарження наказу, у випадку якщо контролюючий орган не був допущений до перевірки, Верховний Суд не встановлював.

Тобто, визначальним при вирішенні питання про закриття провадження у справі за позовом про визнання протиправним наказу про призначення перевірки є встановлення обставин реалізації такого наказу, а саме чи було фактично проведено перевірку.

Так судом зауважується, що в рамках розгляду цієї справи, на підставі спірного наказу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, що підтверджується актом такої перевірки, а також винесеними за її результатами податковими повідомленнями-рішеннями, що самостійно підтверджується сторонами у цій справі. При цьому суд підкреслює, що визначальним при вирішенні питання про наявність правових підстав для закриття провадження у справі є факт реалізації спірного наказу як такого (проведення перевірки). Відповідно, незалежно від згоди позивача з результатами перевірки або наявністю у нього податкових повідомлень-рішень, питання факту (реалізація спірного наказу) є встановленим шляхом дослідження акту перевірки, проведеної на підставі такого наказу, а також винесених за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Отже, оскільки спірний наказ реалізовано (на його підставі проведено перевірку, до якої допущено представників відповідача), його оскарження не є ефективним способом захисту прав позивача, в зв`язку з чим та згідно послідовної практики Верховного Суду провадження у справі підлягає закриттю.

Судом враховано, що аналогічне правозастосування здійснюється і Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 18.01.2024 року у справі №160/6148/23, 08.11.2023 року у справі № 280/118/23, від 31.10.2023 року у справі №160/13662/23, від 25.07.2023 року у справі №160/10877/23, від 31.01.2023 року у справі №160/12890/22 та ін.

Позивач вірно зазначав, що недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах. Проте, у платника податків є вибір між недопуском контролюючого органу до перевірки (та оскарженням відповідного наказу) або допуском (та оскарженням правових актів, ухвалених за результатом проведення перевірки). Ефективність судового захисту полягає в тому, що податкове-повідомлення рішення є окремим правовим актом, який створює безпосередній вплив на інтереси платника податків, а тому в разі незгоди з ним платник податків в будь-якому випадку (незалежно від оскарження наказу про призначення перевірки) буде вимушений звертатися до суду (тобто, в разі оскарження наказу відбудеться повторне звернення), що і свідчить про неефективність окремого оскарження наказу як способу захисту в разі його реалізації (проведення перевірки).

Суд зауважує, що цей спір не підлягає розгляду в порядку жодного судочинства, а захист інтересів позивача в зв`язку зі стверджуваними порушеннями може бути здійснений шляхом оскарження, в т.ч. з підстав порушень при її призначенні та/або проведенні, податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами перевірки, проведеної на підставі спірного наказу.

Зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №816/228/17 є релевантними до спірних правовідносин у даній справі, оскільки в останній також йдеться про протиправність наказу про призначення перевірки. Тому вказані висновки Великої Палати Верховного Суду підлягають застосуванню судом у даній справі відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постановах від 22.03.2018 у справі №П/9901/135/18 (провадження №11-70сап18), від 31.01.2019 у справі №9901/56/19 (провадження №П/9901/56/19), від 27.06.2019 у справі №9901/920/18 (провадження №11-1455заі18), поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Частиною 2 статті 239 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про закриття провадження у справі №640/2419/22 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасуванні наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 23 жовтня 2018 року №15852 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року та визнанні протиправними дій Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року в частині недотримання порядку вручення наказу на перевірку та неповідомлення позивача про дату початку та місце її проведення - на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.238, ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №640/2419/22 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасуванні наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 23 жовтня 2018 року №15852 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року та визнанні протиправними дій Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, прощеного (анульованого) кредитором ПАТ «УКРСИББАНК» () за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року в частині недотримання порядку вручення наказу на перевірку та неповідомлення позивача про дату початку та місце її проведення - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна