Справа № 200/3046/25
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

04 вересня 2025 року Справа №200/3046/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:

- визнати противоправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , грошового забезпечення та допомог на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань тощо виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року ,на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 за період з 06.01.2022 року по 19.05.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 грошове забезпечення та допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань тощо виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 за період з 06.01.2022 року по 19.05.2023 року за вирахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення, податків та зборів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 у період з 06.01.2022 по 29.06.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . При цьому, за час проходження військової служби Відповідач нараховував позивачу грошове забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, що на думку Позивача є протиправним, адже призвело до ненарахування та невиплати йому в повному розмірі грошового забезпечення, а тому порушує його законні права та інтереси.

Разом з адміністративним позовом подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначено, що про порушення своїх прав дізнався з листа відповідача від 28.04.2025. Позивач вказав, що приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській областях. Наголосив, що отримав захворювання під час захисту Батьківщини, що зумовило звільнення з військової служби та подальше стаціонарне, амбулаторне лікування, проходження МСЕК, що вплинуло на можливість своєчасного звернення за захистом своїх прав. Також позивач послався на дію карантину на території України у період з 11.03.2020 по 30.06.2023.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі, розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), питання щодо дотримання строку звернення до суду вирішити під час розгляду справи, витребувано у відповідача докази по справі.

На виконання вимог ухвали суду, відповідач повідомив, що Військова частина НОМЕР_1 не повідомляла позивача про складові виплачуваного грошового забезпечення у період служби (вручення розрахункових листів щодо розміру грошового забезпечення, тощо не здійснювалось). Про свій розмір грошового забезпечення позивач дізнавався щомісячно, отримувавши його безпосередньо на картковий рахунок.

Розглянувши клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частина друга статті 122 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відтак, КАС України, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав, є загальним законом.

Проте з наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Водночас, КАС України передбачає, що строк звернення до суду може встановлюватися іншими спеціальними законами.

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, оскільки, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак 19.07.2022 набрав чинності Закон України №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким викладено в новій редакції норму статті 233 КЗпП України, а саме: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отже, з 19.07.2022 законодавцем передбачено тримісячний строк для звернення працівника до суду з позовом про виплату заробітної плати.

Разом з тим, пунктом 1 Прикінцевих положень КЗпП зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 27 червня 2023 року № 651, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином з 19.07.2023 строк звернення до суду із позовом про виплату заробітної плати (грошового забезпечення) регламентується статтею 233 КЗпП України і складає три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отже, ст.233 КЗпП України визначено тримісячний строк звернення із заявою про вирішення трудового спору, який законом продовжено у зв`язку з дією карантину до 30.06.2023.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22.

Таким чином, за загальними обставинами особа з позовними вимоги в частині, яка стосується перерахунку грошового забезпечення з 19.07.2022, має право звернутись до суду упродовж трьох місяців з дати закінчення дії карантину, тобто до 02.10.2023.

Так, предметом позову у цій справі є вимога позивача щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 06.01.2022 року по 19.05.2023.

Суд ураховує, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України у період з 27.04.2022 по 06.09.2022, з 17.09.2023 по 31.11.2022, з 14.12.2022 по 19.12.2022, з 22.12.2022 по 05.01.2023, з 23.02.2023 по 24.02.2023, з 27.02.2023 по 05.04.2023, звільнений з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу №754 захворювання позивача, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Також, після звільнення з військової служби позивач проходив стаціонарне лікування у період з 26.09.2023 по 10.10.2023, з 16.10.2024 по 25.10.2024. Група інвалідності встановлена 04.12.2024.

Суд ураховує, що військова частини не повідомляла позивача про порядок (формулу) нарахування його грошового забезпечення.

Суд вважає, що із загальної суми зарахування на банківський рахунок заробітної плати (грошового забезпечення) неможливо військовому та іншій особі встановити застосований військовою частиною розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при обчисленні складових грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі Іліан проти Туреччини вказано, що правило встановлення обмежень до суду з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи.

Ураховуючи, що позивач є учасником бойових дій, проходив військову службу, зокрема в умовах воєнного стану, виконував важливу функцію із захисту Батьківщини, після звільнення проходив лікування, отримав інвалідність внаслідок захисту Батьківщини, отримавши відповідь відповідача, без зволікань звернувся до суду, з метою запобігання обмеження прав позивача, захисника України, на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду з цією позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121,122 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Дмитрієв