Справа № 580/8486/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року справа № 580/8486/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2025 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо не розгляду скарги від 27.03.2025 ОСОБА_1 в порядку визначеному законодавством;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці розглянути скаргу від 27.03.2025 у порядку та строки визначені законодавством, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність під час розгляду скарги від 27.03.2025, оскільки на думку позивача, відповідачем не виконано вимог законодавства, яким регулюються спірні правовідносини, не здійснив належної перевірки фактів, наведених у скарзі. Відтак, позивач звертається до суду з позовом щодо оскарження бездіяльності відповідача.

Ухвалою суду від 30.07.2025 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі №580/8486/25, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотання позивача задоволено - звільнено від сплати судового збору.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву з порушенням строку для подання відзиву.

Ухвалою суду від 04.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про поновлення строку на подачу відзиву по справі.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 27.03.2025 ОСОБА_1 звернулась зі скаргою до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з проханням провести ретельну перевірку додержання вимог законодавства про працю, охорону праці директором ПП «Центр-Монтаж-енерго» В.Струсевич відносно юрисконсульта ОСОБА_1 викладених у скарзі, що зареєстровано за вх. № К-473/Ц-25 від 28.03.2025.

В скарзі позивач зокрема, зазначила:

«...Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 17 березня 2025 р. у цивільній справі №705/2159/19 визнано незаконним та скасовано наказ від 03.07.2019 № 25 ПП «Центр-монтаж-енерго» про припинення трудового договору (контракту) з юрисконсультом ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта ПП «Центр-монтаж-енерго». Стягнено з ПП «Центр-монтаж-енерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 липня 2019 року по 17 березня 2025року в розмірі 346 882,80 грн. (триста сорок шість тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні 80 коп), з відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання...».

«...Крім того, 18.03.2025 р. після 17.00 год. юрисконсульту Д.Коркіяйнен інспектором з кадрів І.Стрельниковою у присутності директора ВСП НКК ПП «ЦМЕ» О.Безуглової було вручено для ознайомлення під підпис наказ (розпорядження) №2 21-к від 17.03.2025 р. директора ОСОБА_2 про прийняття на роботу юрисконсульта ОСОБА_3 з 18.03.2025 о. на основну роботу з посадовим окладом 9317. 00 грн., строковий трудовий договір б/н від 18.03.2025 о. між директором ПП «Центр-монтаж-енерго» ОСОБА_2 та юрисконсультом ОСОБА_4 зі строком дії з 18.03.2025 р. до 31.12.2025 р., нову посадову інструкцію юрисконсульта затверджену наказом директора ПП Центр-монтаж-енерго» від 18.03.2025 р. №5 од.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 08.08.2016 р. № 1102/13/84-16 новий трудовий договір не укладається у разі поновлення працівника на попередньому робочому місці.

Прийняття наказу (розпорядження) № 21-к від 17.03.2025 р. про прийняття на роботу юрисконсульта ОСОБА_4 з 18.03.2025 р. на основну роботу суперечить нормам трудового законодавства, оскільки наказ від 28.02.2019 р. №06-к не скасовано, а законодавством про працю не передбачено можливості для працівника мати два основних місця роботи.

Листом Держпраці №9 2245/2/2.1-24а від 19.06.2024 визначено, що законодавством про працю не передбачено можливості зміни безстрокового трудового договору на строковий.

А тому, строковий трудовий договір б/н від 18.03.2025 р. між директором ПП «Центр-монтаж-енерго» ОСОБА_2 та юрисконсультом ОСОБА_4 зі строком дії з 18.03.2025 р. до 31.12.2025 р. суперечить нормам трудового законодавства.

Крім того, наказом від 28.02.2019 №06-к між ОСОБА_4 та підприємством укладено безстроковий характер трудових правовідносин, а наказ про прийняття на роботу юрисконсульта ОСОБА_4 зі строком дії з 18.03.2025 по 31.12.2025 взагалі не виготовлявся та не надавався для ознайомлення Д.Коркіяйнен...».

«...19.03.2025 р. о 13.59 год. ОСОБА_5 , в присутності директора ВСП НКК ПП «ЦМЕ» ОСОБА_6 , вручила працівнику ОСОБА_4 повідомлення від 19.03.2025 р. №109/03 за підписом директора ОСОБА_2 про необхідність проходження попереднього (періодичного) медичного огляду ОСОБА_4 в строк до 21.03.2025 р. на підставі наказу №04 від 17.03.2025 р. та направлення на обов`язковий попередній медичний огляд працівника від 19.03.2025 р.

Однак, працівник ОСОБА_4 поновлена на попередній роботі, а не працевлаштовується на роботу до ПП «Центр-монтаж-енерго», а тому вимога роботодавця проходити попередній медичний огляд свідчить про систематичний мобінг з боку директора В.Струсевич...».

Відповідач, листом від 07.04.2025 за №Ц/3/828-3В-25 на скаргу позивача від 28.03.2025 № К-473/Ц-25, зокрема повідомив позивача: «...Повноваження Центрального міжрегіонального управління визначені Положенням про Центральне міжрегіональне управління, затвердженим наказом Державної служби України з питань праці від 23.09.2022 № 170.

Наказом Міністерства економіки України від 16.06.2023 № 5782 (зі змінами від 07.03.2024 № 6233) дозволено Державній службі України з питань праці протягом періоду воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, гігієни праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю з підстав, визначених абзацами четвертим, п`ятим, восьмим та дев`ятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються: за наявності підстав, визначених абзацами четвертим, п`ятим, восьмим та дев`ятим статті 6 Закону № 877.

Тобто, позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються відповідно до: виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); за зверненням фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності); за доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що мас значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Зі змісту звернення вбачається можливе порушення процедури поновлення Вас на посаді, відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області.

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Посадові особи Центрального міжрегіонального управління не наділені повноваженнями втручатися у виконання рішень судів, які набрали чинності та не здійснюють контроль за їх виконанням.

Стосовно мобінгу (цькування) повідомляємо, що під час дії воєнного стану дане питання не є підставою для проведення заходу державного нагляду (контролю).

Посадовими особами Центрального міжрегіонального управління надано роз`яснення адміністрації ПП «Центр-монтаж-енерго» щодо дотримання вимог законодавства про працю стосовно порушених у Вашому зверненні питань...».

Позивач вважає, що відповідач не здійснив належної перевірки фактів, вказаних у його зверненні, а тому вирішив звернутися до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Питання забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі Закон № 393/96-ВР).

Так, частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В силу положень статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 4 Закону № 393/96-ВР визначено рішення, дії (бездіяльність), які можуть бути оскаржені. Так, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 15 Закону № 393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Водночас за змістом статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, їх працівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечити поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Пунктом 1 Указу Президента України "Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування" від 07.02.2008 №109/2008 постановлено Кабінету Міністрів України, міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування вжити невідкладних заходів щодо забезпечення реалізації конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов`язкове одержання обґрунтованої відповіді, неухильного виконання норм Закону України "Про звернення громадян", упорядкування роботи зі зверненнями громадян, зокрема, щодо: недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам; викоренення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз`яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень; створення умов для участі заявників у перевірці поданих ними заяв чи скарг, надання можливості знайомитися з матеріалами перевірок відповідних звернень; з`ясування причин, що породжують повторні звернення громадян, систематичного аналізу випадків безпідставної відмови в задоволенні законних вимог заявників, проявів упередженості, халатності та формалізму при розгляді звернень; вжиття заходів для поновлення прав і свобод громадян, порушених унаслідок недодержання вимог законодавства про звернення громадян, притягнення винних осіб у встановленому порядку до відповідальності, в тому числі до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків щодо розгляду звернень громадян.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України від 02.10.1996 за № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі Закон № 393/96-ВР) органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Як видно з матеріалів справи, 27.03.2025 ОСОБА_1 звернулась зі скаргою до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з проханням провести ретельну перевірку додержання вимог законодавства про працю, охорону праці директором ПП «Центр-Монтаж-енерго» В.Струсевич відносно юрисконсульта Коркіяйнен Д.Д. викладених у скарзі, що зареєстровано за вх. № К-473/Ц-25 від 28.03.2025.

Повноваження Центрального міжрегіонального управління визначені Положенням про Центральне міжрегіональне управління, затвердженим наказом Державної служби України з питань праці від 23.09.2022 № 170.

Наказом Міністерства економіки України від 16.06.2023 № 5782 (зі змінами від 07.03.2024 № 6233) дозволено Державній службі України з питань праці протягом періоду воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, гігієни праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю з підстав, визначених абзацами четвертим, п`ятим, восьмим та дев`ятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються: за наявності підстав, визначених абзацами четвертим, п`ятим, восьмим та дев`ятим статті 6 Закону № 877 (виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); за зверненням фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності); за доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що мас значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання).

Відповідач, на скаргу позивача від 28.03.2025 № К-473/Ц-25 надав відповідь від 07.04.2025 за №Ц/3/828-3В-25, де зокрема, зазначив: «Зі змісту звернення вбачається можливе порушення процедури поновлення Вас на посаді, відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області». «Посадові особи Центрального міжрегіонального управління не наділені повноваженнями втручатися у виконання рішень судів, які набрали чинності та не здійснюють контроль за їх виконанням».

Зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідач належним чином не перевірив зазначене у скарзі питання щодо зміни безстрокового трудового договору на строковий, з огляду на додані до скарги накази від 28.02.2019 №06-к та наказ (розпорядження) №21-к від 17.03.2025.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач формально розглянув скаргу позивача та не забезпечив її повний, всебічний та об`єктивний розгляд, не вжив необхідних заходів для з`ясування всіх обставин, на які скаржився заявник, не виявив причин та умов, які сприяли порушенню законодавства про працю, зазначаючи у відповіді від 07.04.2025: «Зі змісту звернення вбачається можливе порушення процедури поновлення Вас на посаді, відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області».

Відповідно до ч. 4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов по суті належить задовольнити частково, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.03.2025 та зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 27.03.2025 з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судувого збору.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.03.2025 (вх. № К-473/Ц-25 від 28.03.2025).

Зобов`язати Центральне міжрегіонального управління Державної служби з питань праці повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 27.03.2025 (вх. № К-473/Ц-25 від 28.03.2025) з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу Перехадних положень Кодексу Адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення суду складене 04.09.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО