Справа № 591/12769/24
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/591/186/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коржа В`ячеслава Васильовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

16 грудня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коржа В.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_3 та свої вимоги мотивує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення № 4488 від 18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 ч.3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України та оголошення мобілізації, зобов`язаний був уточнити свої облікові дані, але не зробив цього, чим порушив ч. 3 ст. 22 розділу 4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У скоєному правопорушенні передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП розкаявся.

В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.

Крім того відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст.210-1 КУпАП не застосовуються - за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

З наявних матеріалів справи не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей стосовно позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Щодо неналежного повідомлення про розгляд справи зазначає, що відповідач в порушення вищевказаних вимог, завчасно та належним чином не повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, чим обмежив його у правах, передбачених ст.268 КУпАП, зокрема правом на захист, яке гарантоване ст.59 Конституції України.

Станом на дату винесення постанови, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 не мав належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивач отримував повістку чи іншим чином був повідомлений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак цього не зробив.

Позивача було належним чином повідомлено повісткою про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 18 жовтня 2024 року.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд поновити позивачу пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 4488 від 18 жовтня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , полковником ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 за статтею ст.210-1 ч.3 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відкрите провадження за вказаним адміністративним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

27 січня 2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву .

29 січня 2025 року від представника позивача адвоката Коржа В.В. надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що відзив на адміністративний позов мав бути поданий відповідачем не пізніше 08 грудня 2025 року, згідно ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 27 грудня 2024 року. Відзив надійшов до суду 11 січня 2025 року із значним пропуском строку, встановленого законом і судом, клопотання про поновлення строку до суду не надав, поважні причини пропуску строку не навів.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2025 року відзив представника ІНФОРМАЦІЯ_1 повернуто відповідачу без розгляду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 березня 2025 року залучено у справі другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24 березня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку на подання відзиву на позов у зазначеній справі та відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданий до суду 24 березня 2025 року, повернуто відповідачу без розгляду.

07 квітня 2025 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позов, в якому посилається на пропуск позивачем визначеного законом строку звернення до суду з вказаним позовом.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду. Дане клопотання обґрунтовано доводами про те, що вчасному зверненню до суду для оскарження постанови перешкоджало те, що позивач при розгляді справи присутнім не був, копія постанови, яка оскаржується, йому вручена не була.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду, позивач зазначає що він не був присутнім при розгляді справи і не отримав постанови за результатами розгляду. Проте, як вбачається із копії протоколу №4488 від 18 жовтня 2024 року позивачу було повідомлено час, дата і місце розгляду справи, що засвідчується підписом позивача в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто він мав можливість, щонайменше, вчасно цікавитися станом розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення і її результатами.

Також з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова за справою була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим листом № 958. Згідно трекінгу поштових підправлення оскаржувана постанова була повернута на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 26 листопада 2024 року.

Тому зазначені позивачем підстави для поновлення строку до суду не є поважними, оскільки вони не свідчать про дійсно непереборні та об`єктивні перешкоди чи істотні труднощі, які не залежали від його волі та зробили неможливим своєчасне звернення до суду з позовом.

Позивач, проігнорувавши виконання обов`язку щодо оновлення своїх персональних даних до 16 липня 2024 року, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, оскільки законом саме на громадянина покладено прямий обов`язок уточнити свої персональні дані.

Позивач є громадянином України, згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів - є військовозобов`язаним.

13 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим капітаном ОСОБА_3 складено протокол № 4488 згідно якого останній, в порушення ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ, не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було роз`яснено її права та обов`язки, які передбачені Конституцією України (ст..63) та Кодексом України про адміністративні правопорушення (ст. 268) і повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 18.10.2024 за адресою м.Шостка, вул. Свободи, 61, каб.№ 97, що підтверджується особистим підписом позивача в протоколі № 4488.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 надав пояснення, що він не вважає себе військовозобов`язаним, оскільки є обмежено придатним до військової служби.

Позивачем також було отримано другий примірник протоколу, про що в протоколі ОСОБА_1 поставив свій особистий підпис.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення, а саме 18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з потребою залучити адвоката або іншого фахівця в галузі права, надання пояснень чи перенесення розгляду справи на іншу дату на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 від ОСОБА_1 не надходило.

18 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено Постанову №4488, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн.

Аналізуючи наявні у справі докази, ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, будучи особою чоловічої статі у віці 40 років, військовозобов`язаним, перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 у встановлений законом строк не уточнив свої облікові дані, що свідчить про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Протилежного позивачем не доведено. Доказів своєчасного уточнення облікових даних не надано.

Просить суд повернути позивачу, як такий що було подано поза межами строку звернення до суду; у разі продовження розгляду справи у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі (а.с. 72-77).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Щодо доводів представника відповідача про звернення позивача до суду з пропуском строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, слід врахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.

Отже, наслідком пропущення процесуальних строків є залишення позовної заяви без розгляду. Виключенням з цього правила є факт визнання судом причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою своєчасного виконання учасниками адміністративного судочинства передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З системного аналізу зазначеної норми видно, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно положень ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду в позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 18 жовтня 2024 року, яке обґрунтовує тим, що він не був присутній при її складанні і отримав її копію лише 09 грудня 2024 року.

При цьому достовірних відомостей про вручення позивачу копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 18 жовтня 2024 року раніше ніж 09 грудня 2024 року (як стверджує позивач) суду не надано. Проте такі доводи позивача підтверджуються копією супровідного листа від 09 грудня 2024 року на а.с. 6.

За таких обставин, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування викладеного в ухвалі Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2024 року висновку про поновлення позивачу строку звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, відсутні підстави стверджувати про доведеність наявності факту пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, який виявлено після відкриття провадження.

Що стосується суті позовних вимог.

Під час судового розгляду встановлено, що постановою від 18 жовтня 2024 року №4488 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП позивач притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 13 жовтня 2024 року старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 , був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженого Верховною Радою України, зобов`язаний був уточнити свої облікові дані, але не зробив цього, чим порушив ч.3 ст.22 розділ 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с7).

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

При цьому, 18 травня 2024 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» викладено у новій редакції.

Так, згідно ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Крім того, згідно пп. 1 п. 2 розділу IІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», встановлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію,- тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період,- тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно ч. 2 ст. 235 КУпАП, від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення накладено на позивача адміністративне стягнення за порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як позивач у встановлені строки не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

З 18 травня 2024 року набрав чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яким ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» викладено у новій редакції.

Відповідними положеннями ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» запроваджено обов`язок, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, щодо уточнення своїх облікових даних через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

При цьому, з метою належної реалізації зазначеної норми, враховуючи триваючий воєнний стан та мобілізацію, у перехідних положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Тобто, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, починаючи з 18 травня 2024 року, отримали обов`язок щодо уточнення зазначених даних, який має бути виконаним протягом 60 днів, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

З матеріалів справи та наданих пояснень вбачається, що вказаних дій, в один з трьох передбачених законодавцем способів та у межах встановлених строків, тобто з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 позивачем не вчинено.

Позивачем не виконано зазначених вимог законодавства, а як наслідок вчинено спірне правопорушення.

При цьому, суд не приймає доводів позивача щодо можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

В даному випадку, запроваджений законодавцем обов`язок щодо уточнення облікових даних військовозобов`язаними в умовах дії воєнного стану та триваючої мобілізації спрямований на актуалізацію наявної у суб`єкта владних повноважень інформації, зокрема щодо фактичної адреси проживання військовозобов`язаного, номерів засобів зв`язку, адрес електронної пошти та інших персональних даних, необхідних для військового обліку.

Тобто, можливість самостійного отримання територіальним центром комплектування та соціальної підтримки інформації про зареєстроване місце проживання військовозобов`язаного, не забезпечує відповідний орган актуальною інформацією про фактичне місце перебування військовозобов`язаного, яку достовірно може повідомити лише такий військовозобов`язаний.

Враховуючи викладене, зазначені доводи, як і примітка ст. 210 КУпАП, у випадку позивача, не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Що стосується інших доводів позивача, то суд приходить до висновку, що протокол № 4488 про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2024 року, складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим офіцером адміністративного відділення капітаном ОСОБА_3 (а.с. 34), містить всі необхідні реквізити та відомості, передбачені статтею 256 КУпАП, зокрема опис суті адміністративного правопорушення, що є достатнім для кваліфікації дій позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно, містить відомості про роз`яснення позивачу прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також повідомлення його про розгляд справ про адміністративні правопорушення в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 18 жовтня 2024 року, вручення примірника протоколу позивачу, про що позивачем поставлено власноручний підпис, тому безпідставними є доводи позивача щодо того, що він не повідомлявся про розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2,9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коржа В`ячеслава Васильовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення, а постанову № 4488 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 18 жовтня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя А.П.Сидоренко