Справа № 120/6285/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 р. Справа № 120/6285/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

07.05.2025 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформленого протоколом від 08.04.2025 № 28 комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині, що стосується відмови у наданні позивачу відстрочки та зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо надання позивачку відстрочки на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 04.04.2025 позивач звернувся з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із здійсненням постійного догляду за своїм хворим батьком, який є особою з інвалідністю ІІ групи.

Рішенням комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_4 , викладеним у письмовому повідомленні від 08.04.2025, у наданні відстрочки позивачу було відмовлено через наявність інших невійськовозобов`язаних осіб.

Позивач з вказаним відмовою не погоджується, вважає її протиправною, а тому за захистом своїх прав та інтересів вирішив звернутися до суду.

Ухвалою суду від 12.05.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча копія ухвали від 12.05.2025 була доставлена до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 13.05.2025, що підтверджується документально.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.10.1982.

Також свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 доводиться, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є донька ? ОСОБА_4 , яка на даний час має прізвище ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15.07.2022.

ОСОБА_6 наразі проживає у Республіці Польща, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та працює відповідно до трудового договору від 04.06.2024.

Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 671734 батько позивача ОСОБА_2 , має ІІ групу інвалідності (причина інвалідності загальне захворювання), яка 15.12.2023 встановлена йому безтерміново.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 09.09.2024 у справі № 139/546/24 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно з довідкою № 818 від 29.10.2024, виданою Асоціацією органів самоорганізації населення м. Вінниці (квартальним комітетом/комітетом мікрорайону "Корея"), ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Нотаріально посвідченою заявою від 31.10.2024 ОСОБА_2 підтвердив, що єдиною особою, яка здійснює та може здійснювати за ним догляд є його син ОСОБА_1

04.04.2025 позивач звернувся з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із здійсненням постійного догляду за своїм хворим батьком, яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Згідно з письмовим повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 362/5624 від 08.04.2025 у наданні відстрочки позивачу відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та які за законом зобов`язані за законом утримувати особу з інвалідністю І та ІІ групи, здійснювати за нею догляд відповідно до Додатку 5 до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Зазначене рішення відповідача стало предметом оскарження за цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та заявленим позовним вимогам, суд керується такими мотивами.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі ? Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі ? Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі ? підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі ? Закон № 3543-XII в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Водночас підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-XII.

Зокрема, згідно з п. 13 ч. 1ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), яким, серед іншого, врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Так, відповідно до Додатку 5 вищезазначеного Порядку документами, які підтверджують право на відстрочку за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII є:

для особи, яка зайнята доглядом, ? документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження) та один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі;

для особи, яка потребує догляду, ? один із таких документів, що підтверджує інвалідність: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання.

Таким чином, положення Постанови № 560 уточнюють, які документи мають бути подані військовозобов`язаним для реалізації права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 04.04.2025 позивач звернувся з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із здійсненням постійного догляду за своїм хворим батьком, яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Згідно з письмовим повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 362/5624 від 08.04.2025 у наданні відстрочки позивачу відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та які за законом зобов`язані за законом утримувати особу з інвалідністю І та ІІ групи, здійснювати за нею догляд відповідно до Додатку 5 до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Позивач не погоджується із таким рішенням, вважаючи, що він є єдиною особою, яка має як законодавчий обов`язок, так і реальну можливість утримувати свого батька ОСОБА_2 . При цьому позивач наголошує, що його батько є особою з інвалідністю ІI групи, тоді як мати позивача ОСОБА_3 є пенсіонеркою і не перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .

Сестра позивача, ОСОБА_6 , наразі проживає в Республіці Польща, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та працює за трудовим договором, а тому не має змоги здійснювати догляд за батьком.

Оцінюючи наведені доводи позивача, суд звертає увагу на те, що за змістом положень п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII умовами для реалізації права на відстрочку є:

по-перше, наявність одного із батьків з інвалідністю I чи II групи або ж одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

по-друге, відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати вищезазначених осіб з інвалідністю.

Тобто, лише сукупність наведених обов`язкових обставин (фактів) надають законні підстави для отримання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому щодо інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати вищезазначених осіб з інвалідністю, то їх наявність не може бути перешкодою для оформлення відстрочки виключно у разі якщо такі особи: самі є особами з інвалідністю, або потребують постійного догляду, або перебувають під арештом (крім домашнього арешту), або відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).

Будь-які інші об`єктивні або суб`єктивні чинники, як-от відсутність у вказаних осіб фактичної чи матеріальної можливості утримувати своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або, наприклад, небажання особи виконувати цей свій обов`язок, не свідчать про дотримання такої обов`язкової умови для набуття військовозобов`язаним права на відстрочку відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, як відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону повинні утримувати визначених даною нормою осіб з інвалідністю.

Відтак, аналізуючи твердження позивача щодо відсутності у його матері, ОСОБА_3 , обов`язку з утримання батька, ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю, у зв`язку з розірванням шлюбу між ними 09.09.2024, суд зазначає, що згідно зі статтею 76 Сімейного кодексу України після розірвання шлюбу право на утримання зберігається, якщо один з подружжя став непрацездатним до розірвання шлюбу або протягом одного року після цього і потребує матеріальної допомоги, а інший з подружжя має можливість її надавати.

Відповідно до частин другої та третьої статті 75 СК України право на утримання має той із подружжя, хто є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, якщо інший може її надавати. При цьому непрацездатними вважаються особи, які досягли пенсійного віку або мають інвалідність I, II чи III групи.

У даному випадку ОСОБА_3 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_2 , відповідно до наданої суду копії паспорта, досягла пенсійного віку, що підтверджує її статус непрацездатної особи у розумінні положень статей 75, 76 Сімейного кодексу України.

Суд враховує, що за загальним правилом після розірвання шлюбу право на утримання одного з колишнього подружжя не припиняється автоматично, якщо інший є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, а колишній чоловік або дружина має можливість таку допомогу надавати. Тобто правовий обов`язок щодо утримання особи з інвалідністю, у даному випадку ОСОБА_2 , не зникає лише у зв`язку з фактом розірвання шлюбу, а потребує оцінки наявності або відсутності можливості надавати допомогу.

Оскільки ОСОБА_3 є особою пенсійного віку, вона вважається непрацездатною особою. Відповідно, на неї не може покладатися обов`язок утримання іншого непрацездатного (особи з інвалідністю II групи) за змістом п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону №?3543-XII.

Разом з тим відповідно до статті 51 Конституції України та статті 202 Сімейного кодексу України діти зобов`язані утримувати своїх непрацездатних батьків. Водночас закон не встановлює виключного обов`язку лише одного з дітей.

Згідно зі статтею 47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

Обов`язок дітей утримувати батьків насамперед виникає на підставі кровного споріднення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 204 Сімейного кодексу України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Відтак долучені позивачем до заяви про надання відстрочки документи не є такими, що відповідно до вимог чинного законодавством підтверджують факт звільнення ОСОБА_6 від обов`язку піклуватися про свого батька, адже відповідно до статті 204 Сімейного Кодексу України звільнення від обов`язку утримувати батька засвідчується рішенням суду.

Більше того, норма п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII ставить право на відстрочку у залежність від військовозобов`язаних осіб, що згідно із законом зобов`язані утримувати батьків, а не здійснювати догляд.

В цьому контексті необхідно врахувати, що сестра позивача хоча і проживає за кордоном, проте не звільняється від законодавчо встановленого обов`язку утримання та, за потреби, забезпечення догляду за своїм непрацездатним батьком. Її перебування за межами України, наявність дитини або інші життєві обставини не скасовують такого обов`язку, оскільки законом не обмежено територіальну дію обов`язку щодо утримання. У виняткових випадках виконання цього обов`язку може здійснюватися не лише особисто, а й через уповноважену особу або шляхом фінансування відповідних послуг з догляду.

Законодавство України передбачає, що члени сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, діти, подружжя) мають пріоритетний обов`язок щодо догляду за своїми родичами, які через інвалідність або похилий вік потребують постійного піклування. Цей обов`язок залишається чинним незалежно від того, де знаходяться ці члени сім`ї, включаючи їхнє можливе перебування за межами країни.

Водночас позивач не надав доказів, які б підтверджували неможливість виконання обов`язку з утримання з боку ОСОБА_6 чи інших осіб, які не є військовозобов`язаними. Постанова № 560 передбачає обов`язок військовозобов`язаного додати до заяви документи, які підтверджують виключність його зобов`язання щодо догляду, зокрема, довідку МСЕК чи ЛКК про потребу в постійному догляді, або документ, який свідчить про перешкоди для виконання обов`язку іншими особами. Однак таких документів до своєї заяви позивач не додав, що унеможливлює реалізацію ним права на отримання відстрочки від призову на військову службу.

Подібний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі № 120/12794/24.

Таким чином, враховуючи відсутність необхідних документів, передбачених Постановою № 560 та не підтвердження наданими документами факту відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

За встановлених обставин справи та існуючого на час виникнення спірних правовідносин нормативного регулювання, суд визнає обґрунтованими доводи відповідача про те, що, звертаючись із заявою про надання відстрочки з підстав, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, позивач не довів, що він є єдиною працездатною особою, яка зобов`язана утримувати свого батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, в силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Поряд з цим відповідно до пункту 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Перевіривши доводи сторін на підтримку своїх вимог та заперечень, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, позивач втрачає право на відшкодування будь-яких понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

2) відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Повне рішення суду складено 05.09.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович