Справа № 160/4516/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/4516/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровського апеляційного суду

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Дніпровського апеляційного суду

третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною відмову Дніпровського апеляційного суду видати позивачеві довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді, визначеного із застосуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про державний бюджет України на 2022 рік», «Про державний бюджет України на 2023 рік», «Про державний бюджет України на 2024 рік»; зобов`язати Дніпровський апеляційний суд видати позивачеві установленої законодавством форми довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом: на 01 січня 2021 року, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень (50 х 2270 грн х 1,2 регіональний коефіцієнт = 136200 гривень); на 01 січня 2022 року, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про держаний бюджет України на 2022 рік», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривень (50 х 2481 грн х 1,2 регіональний коефіцієнт = 148 860 гривень); на 01 січня 2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень (50 x 2684 грн х 1,2 регіональний коефіцієнт =161 040 гривень); на 01 січня 2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень (50 x 3028 грн х 1,2 регіональний коефіцієнтові = 181 680 гривень).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Дніпровського апеляційного суду, що полягають у ненадані ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду для подальшого проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці станом: на 1 січня 2021 року із застосуванням при обрахунку посадового окладу прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2021 року 2270,00грн., на 1 січня 2022 року із застосуванням при обрахунку посадового окладу прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2022 року - 2481 грн.; на 1 січня 2023 року із застосуванням при обрахунку посадового окладу прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2023 року - 2684 грн., на 1 січня 2024 року із застосуванням при обрахунку посадового окладу прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року - 3028 грн. Зобов`язано Дніпровський апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для подальшого проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці станом: на 1 січня 2021 року, виходячи з розміру суддівської винагороди судді апеляційного суду з відповідними коефіцієнтами та доплатами, визначеними в статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, із застосуванням при обрахунку посадового окладу прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2021 року 2270,00грн.; на 1 січня 2022 року, виходячи з розміру суддівської винагороди судді апеляційного суду з відповідними коефіцієнтами та доплатами, визначеними в статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, із застосуванням при обрахунку посадового окладу прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2022 року - 2481 грн.; на 1 січня 2023 року, виходячи з розміру суддівської винагороди судді апеляційного суду з відповідними коефіцієнтами та доплатами, визначеними в статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, із застосуванням при обрахунку посадового окладу прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2023 року - 2684 грн.; на 1 січня 2024 року, виходячи з розміру суддівської винагороди судді апеляційного суду з відповідними коефіцієнтами та доплатами, визначеними в статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, із застосуванням при обрахунку посадового окладу прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року - 3028 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці.

Позивач 24.10.2024 звернулась до Дніпровського апеляційного суду з заявою щодо видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення та перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2021-2024 роках.

Дніпровським апеляційним судом листом від 01.11.2024 за № 04.2-33/394/2024 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для видачі довідок.

ОСОБА_1 вважає такі дії протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. На думку позивача суддівська винагорода має обраховуватися на підставі положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про бюджет на 1 січня відповідного року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статтею 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами другою та третьою статті 135 цього Закону суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік», разом із встановленням на 1 січня прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2 270,00 грн (станом на 01.01.2021), в розмірі 2 481,00 грн (станом на 01.01.2022), в розмірі 2 684,00 грн (станом на 01.01.2023), в розмірі 3 028,00 грн (станом на 01.01.2024) був введений окремий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого визначено в сумі 2 102,00 грн.

Питання наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня календарного року відповідно до абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» для розрахунку посадового окладу судді було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 240/9028/24.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24 суд зауважив, що наведені приписи абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивачки, відповідач-1 діяв на законних підставах.

У цій постанові наведені такі правові висновки: «Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та від 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

Велика Палата Верховного Суду також нагадала, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого вона відступила, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

Отже, при вирішенні цього спору суд апеляційної інстанції, керуючись приписами статті 242 КАС України, застосовує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24 та констатує, що правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а саме не врахування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дніпровського апеляційного суду задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року в адміністративній справі № 160/4516/25 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з 04 вересня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 04 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров