Справа № 380/20237/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/20237/24 пров. № А/857/17084/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 380/20237/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення судового рішення м. Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїБратичак У.В.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив суд:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 у повному розмірі додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із отриманим пораненням (контузії, травми або каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також та у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарських комісій;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в період часу з 07.08.2023 по 06.11.2023, у зв`язку із отриманим пораненням (контузії, травми або каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також та у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарських комісій №3344 від 04.11.2023, №051223 від 05.12.2023, №333 від 08.01.2024, №1172 від 07.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 380/20237/24 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарської комісії №333 від 08.01.2024 та №1172 від 07.02.2024.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарської комісії №333 від 08.01.2024 та №1172 від 07.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що відповідно до абз. 3 п.9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом МОУ №260 від 07.06.2018, грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи, що у військовій частині, а також у матеріалах справи відсутня постанова (довідка) ВЛК про потребу в тривалому лікуванні позивача, виданої відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 №402, нарахування та виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за період перебування у відпустці за висновками військово-лікарської комісії №333 від 08.01.2024 та №1172 від 07.02.2024 не вбачається за можливе.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу спірної додаткової винагороди за період з 07.08.2023 по 09.01.2024 задоволенню не підлягають, оскільки такі були виплачені відповідачем, що сторонами не заперечується.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості днів перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних із тяжким пораненням, одержаним під час захисту Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000,00 гривень винагорода.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) за висновками військово-лікарської комісії №333 від 08.01.2024 та №1172 від 07.02.2024, яка відповідачем протиправно не виплачувалася.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.08.2024 №257: солдата ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади 10 армійського корпусу (по особовому складу) від 29.06.2024 №109-РС з військової служби відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я) на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, з 30.08.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №4979 від 23.10.2023, виданої відповідачем, солдат ОСОБА_1 07 серпня 2023 року о 15:00 в районі н.п. Роботине, Пологівського району, Запорізької області, під час виконання бойового завдання, в результаті ворожого обстрілу позицій зі сторони противника, отримав поранення, у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Під час поранення солдат ОСОБА_1 перебував у засобах індивідуального захисту (у відповідності до вимог статті 18 та додатку 1 Бойового Статуту Сухопутних військ ЗСУ розділу ІІІ), не вчиняв дій що містять ознаки кримінального або адміністративного правопорушення, не перебував у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин, не вчиняв дій, пов`язаних із навмисним заподіянням шкоди своєму здоров`ю, не використовував в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині.

У зв`язку із отриманням травми, позивача було евакуйовано з зони бойових дій та госпіталізовано для надання кваліфікованої медичної допомоги, що підтверджується первинною медичною карткою форми №100.

В період часу з 08.08.2023 по 31.08.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечнікова» з діагнозом: МBT (07.08.2023) ВОСП правого плеча з вогнепальним переломом правої лопатки. ВОСП промежини з пошкодженням прямої кишки та сечового міхура. Сторонні тіла паранефрально зліва. Множинні ВОСП лівої сідниці, спини, обох н/кінцівок. Дирчастий церелом крила лівої клубової кістки з наявністю стороннього тіла. СПО(07.08.2023) Ланаротомія. Підвісна петлева сигмостомія. Цистотомія з екстракцією осколків. Санація, дренування ЧП, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №е12935.

В період часу з 01.09.2023 до 08.09.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону з діагнозом: MBT (07.08.2023) ВОСП правого плеча з вогнепальним переломом правої лопатки. ВОСП промежини з пошкодженням прямої кишки та сечового міхура. Сторонні тіла паранефрально зліва. Множинні ВОСП лівої сідниці , спини, обох н/ кінцівок. Дирчастий перелом крила лівої клубової кістки з наявністю стороннього тіла, що підтверджується епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №11264.

В період часу з 08.09.2023 до 23.10.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь Ветеранів війни та репресованих імені ОСОБА_2 » з діагнозом: Стан після мінно вибухової травми (07.08.2023), ВОСП правого плеча з вогнепальним переломом правої лопатки. ВОСП промежини з пошкодженням прямої кишки та сечового міхура. Сторонні тіла паранефрально зліва. Множинні ВОСП лівої сідниці, спини, обох нижніх кінцівок. Дирчастий перелом крила лівої клубової кістки в наявністю стороннього тіла. Паравезинальна гематома. Цистит. СКХ. Дрібні конкременти обох нирок 2,5-3мм що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №11529.

В період часу з 23.10.2023 до 06.11.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у госпіталі Військової частини НОМЕР_3 з діагнозом: Стан після мінно вибухової травми (07.08.2023), ВОСП правого плеча з вогнепальним переломом правої ловатки. ВОСП промежини з пошкодженням прямої кишки та сечового міхура. Функціонуюча сигмостома. Сторонні тіла паранефрально зліва. Множинні ВОСП лівої сідниці, спини, обох нижніх кінцівок. Дирчастий перелом крила лівої клубової кістки з наявністю стороннього тіла. Паривезикальна гематома. Цистит. СКХ. Дрібні конкременти обох нирок 2,5-3мм, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4297.

Відповідно до Довідки ВЛК від 04.11.2023 року №3344: солдату ОСОБА_1 у зв`язку із отриманим пораненням було надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма відноситься до тяжких.

Поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до Довідки ВЛК від 05.12.2023 року №11169: солдату ОСОБА_1 у зв`язку із отриманим пораненням було надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма відноситься до тяжких.

Поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до Довідки ВЛК від 08.01.2024 року №333: солдату ОСОБА_1 у зв`язку із отриманим пораненням було надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма відноситься до тяжких.

Поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до Довідки ВЛК від 07.02.2024 року №1172: солдату ОСОБА_1 у зв`язку із отриманим пораненням було надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма відноситься до тяжких.

Поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №3230, ОСОБА_1 на підставі ст.77 «а» графи ІІ Розкладу хвороб було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до Довідки про розміри грошового забезпечення за 2023/2024 роки та розрахункової картки ОСОБА_1 , Військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у наступних розмірах:

- в листопаді 2023 року у розмірі 280645,16 грн, що включає в себе додаткову винагороду за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні, тобто з 07.08.2023 по 06.11.2023, з них 80645,16 грн за серпень 2023 року; 100000,00 грн за вересень 2023 року; 100000,00 грн за жовтень 2023 року;

- в грудні 2023 року у розмірі 100000,00 грн, що включає в себе додаткову винагороду, у зв`язку із перебування позивача у відпустці за станом здоров`я на підставі Довідки ВЛК від 04.11.2023 №3344 (тобто за листопад 2023 рік та початок грудня 2023 року);

- у травні 2024 року позивачу було нараховано та виплачено 96774,20 грн, з яких 67741,94 грн за період з 11.12.2023 по 31.12.2023 та 29032,26 грн за період з 01.01.2024 по 09.01.2024.

Даний факт підтверджується також виписками по рахунку АТ «ПРИВАТБАНК», наданими позивачем.

Позивач, вважаючи, що йому протиправно не виплачена в повному обсязі додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Спірним питанням у цій справі є наявність правових підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди на підставі Постанови №168 пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарської комісії №333 від 08.01.2024 та №1172 від 07.02.2024.

Відповідно до ч.1-3 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 року, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частинами 1 - 4 ст.9 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, який не скасовано станом на час розгляду справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та №69/2022 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28.02.2022, прийнято постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 до Постанови №168 внесено зміни, згідно з якими, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, належить включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до пункту 11 Розділу XXXIV Порядку 260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 24.08.2008, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

У Довідці слід обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

Наведені правові норми дають підстави дійти висновку, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.

При цьому Постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода.

При цьому, для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні або відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №4979 від 23.10.2023, виданої відповідачем, солдат ОСОБА_1 07 серпня 2023 року о 15:00 в районі н.п. Роботине, Пологівського району, Запорізької області, під час виконання бойового завдання, в результаті ворожого обстрілу позицій зі сторони противника, отримав поранення, у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Під час поранення солдат ОСОБА_1 перебував у засобах індивідуального захисту (у відповідності до вимог статті 18 та додатку 1 Бойового Статуту Сухопутних військ ЗСУ розділу ІІІ), не вчиняв дій що містять ознаки кримінального або адміністративного правопорушення, не перебував у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин, не вчиняв дій, пов`язаних із навмисним заподіянням шкоди своєму здоров`ю, не використовував в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині.

У зв`язку із отриманим бойовим пораненням, позивач проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а згодом у відпустці у зв`язку з лікуванням, а саме: з 07.08.2023 до 09.01.2024.

При цьому, як вірно враховано судом першої інстанції, відповідачем було нараховано та виплачено позивачу спірну додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн пропорційно дням перебування позивача на стаціонарному лікуванні та у відпусті за період з 07.08.2023 до 09.01.2024, що підтверджується довідкою про розміри грошового забезпечення за 2023/2024 роки, розрахунковою карткою ОСОБА_1 , та виписками по рахунку АТ «ПРИВАТБАНК», наданими позивачем, та не заперечується позивачем.

Однак, Військовою частиною НОМЕР_1 не було нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду, у зв`язку із його перебуванням у відпустках за станом здоров`я на підставі довідок ВЛК від 08.01.2024 №333 та від 07.02.2024 №1172.

Як встановлено судом вище, відповідно до Довідки ВЛК від 08.01.2024 року №333: солдату ОСОБА_1 у зв`язку із отриманим пораненням було надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма відноситься до тяжких.

Поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до Довідки ВЛК від 07.02.2024 року №1172: солдату ОСОБА_1 у зв`язку із отриманим пораненням було надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма відноситься до тяжких.

Поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

При цьому, як зазначалося вище, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості днів перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних із тяжким пораненням, одержаним під час захисту Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000,00 гривень винагорода, а відтак доводи відповідача в цій частині колегія суддів до уваги не приймає.

Враховуючи вказані встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками військово-лікарської комісії №333 від 08.01.2024 та №1172 від 07.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 380/20237/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос