Справа № 420/16018/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 травня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просив:

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за його рапортом від 10.04.2025 року на підставі абзацу 16, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю у нього рідного брата, що загинув під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації;

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за його рапортом від 10.04.2025 року на підставі абзацу 16, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю у нього рідного брата, що загинув під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Ухвалою від 27 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що абзацом 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану, зокрема, на таких підставах: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

У позивача був рідний брат ОСОБА_2 , який загинув під час виконання бойового завдання.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 та НОМЕР_5 - даний факт Відповідачем у відмові, що оскаржується не заперечується.

Обставини загибелі брата позивача підтверджується витягом з Наказу № 134 від 09.05.2023 року та витягом з наказу № 3075 від 08.11.2024 року. Даний факт Відповідачем у відмові що оскаржується не заперечується.

Позивач зазначив, що 10.04.2025 року через ІНФОРМАЦІЯ_2 подав рапорт на звільнення.

Відповіддю від 17.04.2025 року № 2368/10175 на рапорт від 10.04.2025 року, тимчасово виконуючим обов`язки командира ВЧ НОМЕР_2 було повідомлено про відсутність підстав для звільнення.

Підставою такої відмови стало ненадання Позивачем копії посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці, або копії посвідчення члена сім`ї ветерана війни, або витягу із Єдиного державного реєстру ветеранів війни.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням, вважає його протиправним, з таких підстав.

Так, Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454, далі - Інструкція № 170) визначає перелік документів для звільнення військовослужбовців під час дії воєнного стану.

Позивач зазначає, що дійсно Інструкцією № 170 визначено необхідність подання документів, на відсутність яких послався Відповідач, однак відповідачем проігноровано або не взято до уваги вимоги Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме хто відноситься до членів сім`ї загиблого захисника чи захисниці.

Тобто виходячи з вимоги даної статті є певна правова невизначеність:

Абзацом 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ звільнення, якщо його рідний брат загинув під час участі під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Інструкція № 170 для звільнення на підставі абзацу 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ, вимагає подання копії документів на підтвердження статусу члена сім`ї загиблого захисника.

Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту брати та сестри не відносяться до членів сім`ї загиблого захисника та захисниці.

На думку позивача, те, що законодавець не забезпечив відповідність Інструкції № 170 вимогам Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Закону про військовий обов`язок та військову службу, не є підставою для обмеження Позивача у його праві на звільнення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року N 17-рп зазначено, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Враховуючи те, що норми ЗУ Про військовий обов`язок та військову службу передбачають право позивача на звільнення на підставі абзацу 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ, а вимоги Інструкції вимагають надання документів, які як зазначалось вище надати неможливо, слід застосовувати норми Закону № 2232-ХІІ.

До суду 03 червня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що командуванням військової частини НОМЕР_2 не було погоджено рапорт позивача про звільнення та надано письмову відповідь №2368/10175 від 17.04.2025 року у зв`язку з тим, що не надано копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці або копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витягу із Єдиного державного реєстру ветеранів війни.

Представник відповідача наголошує, що у супереч вимогам пп. 30 п. 5 додатку № 19 до Інструкції № 170 позивачем не надано копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці або копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Щодо посилання позивача на ігнорування відповідачем вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами) від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон), представник відповідача зазначає, що позивач помилково робить посилання на норми статті 10-1 цього Закону, оскільки тим самим підводить під сумнів, чи дійсно останній має право на звільнення, оскільки термін - рідний брат загиблого захисника чи захисниці, не зазначено у нормі даного закону.

Тому, представник відповідача звертає увагу, що імперативними нормами вирішення вказаного питання, Відповідач оперує абзацом 16 п.3.ч.12 статті 26 Закону України №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», де чітко зазначені вичерпний перелік кола осіб та підстав звільнення з військової служби.

Враховуючи викладене, відсутність усіх передбачених підпунктом 30 пунктом 5 додатку №19 до Інструкції №170 доказів набуття ОСОБА_1 правового статусу члена сім`ї загиблого Захисника, на думку командування військової частини НОМЕР_2 , обумовлює відсутність підстав для звільнення Позивача відповідно до п/п "г" п. 2 ч. 4, абз. 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 09.05.2023 року № 134 призваних згідно з Указом Президента України № 59/2023 від 06 лютого 2023 року на військову службу по мобілізації під час воєнного стану, призначити на посади за штатом воєнного часу: 09 травня 2023 року солдата ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_7 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: Донецька область, Бахмутський район, смт Курдюмівка.

Обставини загибелі ОСОБА_2 підтверджується витягом з Наказу № 134 від 09.05.2023 року та витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_6 № 3075 від 08.11.2024 року.

Відповідно до листа від 04.10.2024 року № 1/10494 ІНФОРМАЦІЯ_4 солдат ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області, загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_2 був рідним братом позивача.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , та не заперечується відповідачем.

Суд встановив, що позивач подав рапорт командиру 2 МР 2 МБ ВЧ НОМЕР_2 з проханням звільнити його з військової служби, оскільки у нього загинув рідний брат та висловив небажання продовжити військову службу.

До вказаного рапорту позивачем було додано:

Оригінал витягу з наказу ВЧ НОМЕР_6 №3075 від 08.11.2024 року про загибель його брата

Нотаріально- посвідчена копія сповіщення № 1/10493 від 09.10.2024

Нотаріально-посвідчена копія свідоцтва про народження НОМЕР_8

Нотаріально-посвідчена копія свідоцтва про народження НОМЕР_4

Нотаріально-посвідчена копія свідоцтва про смерть НОМЕР_7

Нотаріально-посвідчена копія Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 .

Оригінал витягу з наказу № 134 ВЧ НОМЕР_6 від 09.05.2023

Оригінал супровідного листа № 0666/35/3223 від 15.03.2025 року.

Листом від 17.04.2025 року № 2368/10175 на рапорт від 10.04.2025 року, тимчасово виконуючим обов`язки командира ВЧ НОМЕР_2 було повідомлено про відсутність підстав для звільнення, оскільки позивачем не надано копії посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці, або копії посвідчення члена сім`ї ветерана війни, або витягу із Єдиного державного реєстру ветеранів війни.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

Статтею 1 Закону України №3543 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543, в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ) визначені підстави для звільнення з військової служби.

Так, відповідно до пп. г) п. 2 ч.4 ст. 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з абз. 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закон № 2232-ХІІ військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: 3) під час дії воєнного стану: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Пунктами 12.1, 12.11 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 170 від 10.04.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454, передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.

До керівників органів військового управління Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, які в особливий період мають право звільнення військовослужбовців з військової служби, належать посадові особи, які під час особливого періоду мають право призначення на посади осіб офіцерського складу.

Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Відповідно до підпункту 30 пункту 5 додатку 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються:

копія аркуша бесіди;

копія рапорту військовослужбовця;

копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років);

документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме:

якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану:

документи, що підтверджують родинні зв`язки;

копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, копія свідоцтва про смерть особи, документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану або копія рішення суду про оголошення особи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України;

витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин або рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України.

Відповідно до п.14.10 розділу XIV цієї Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, визначених п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII через сімейні обставини або з визначених названим Законом поважних причин, за умови, що такі військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, серед яких така обставина, як факт загибелі близьких родичів (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд встановив, що позивач подав рапорт командиру 2 МР 2 МБ ВЧ НОМЕР_2 з проханням звільнити його з військової служби, оскільки у нього загинув рідний брат та висловив небажання продовжити військову службу.

До вказаного рапорту позивачем було додано:

Оригінал витягу з наказу ВЧ НОМЕР_6 №3075 від 08.11.2024 року про загибель його брата

Нотаріально- посвідчена копія сповіщення № 1/10493 від 09.10.2024

Нотаріально-посвідчена копія свідоцтва про народження НОМЕР_8

Нотаріально-посвідчена копія свідоцтва про народження НОМЕР_4

Нотаріально-посвідчена копія свідоцтва про смерть НОМЕР_7

Нотаріально-посвідчена копія Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 .

Оригінал витягу з наказу № 134 ВЧ НОМЕР_6 від 09.05.2023

Оригінал супровідного листа № 0666/35/3223 від 15.03.2025 року.

Листом від 17.04.2025 року № 2368/10175 на рапорт від 10.04.2025 року, тимчасово виконуючим обов`язки командира ВЧ НОМЕР_2 було повідомлено про відсутність підстав для звільнення, оскільки позивачем не надано копії посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці, або копії посвідчення члена сім`ї ветерана війни, або витягу із Єдиного державного реєстру ветеранів війни.

Надаючи оцінку вказаним доводам сторін, суд виходить із буквального аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Так, аналіз абз. 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закон № 2232-ХІІ доводить, що підставою для звільнення з військової служби є факт загибелі близьких родичів (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Відповідно до витягу з наказу ВЧ НОМЕР_6 №3075 від 08.11.2024 року вважати загибель солдата ОСОБА_2 такою, що настала внаслідок застосування противником безпілотного літального апарату через вибухову травму, ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків, поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області, 07.10.2024 року, при безпосередньої його участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

Таким чином підтверджено факт загибелі солдата ОСОБА_2 під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, що не заперечується відповідачем.

Також позивачем надано докази на підтвердження родинного зв`язку, що ОСОБА_2 був його рідним братом, що також не спростовується відповідачем.

Підставою відмови у задоволенні рапорту позивача про його звільнення з військової служби стало лише відсутність копії посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці, або копії посвідчення члена сім`ї ветерана війни, або витягу із Єдиного державного реєстру ветеранів війни.

Позивач, своєю чергою зазначає, що такий документ не може бути надано, оскільки за положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни. Гарантії їх соціального захисту» позивач не відноситься до члена сім`ї свого брата.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін з порушеного спірного питання, суд зазначає таке.

Так, відповідно до ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни. Гарантії їх соціального захисту» до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать:

батьки;

один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;

діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;

діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;

діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;

утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Тобто у ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни. Гарантії їх соціального захисту» дійсно відсутнє посилання на те, що брат чи сестра відносяться до членів сім`ї.

Відповідно до підпункту 30 пункту 5 додатку 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану:

документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження тощо), або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці, або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни;

копія свідоцтва про смерть особи;

документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану, або копія рішення суду про оголошення особи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України, або витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин або рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України.

Аналізуючи зміст підпункту 30 пункту 5 додатку 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким перелічено документи, які слід подати разом із рапортом про звільнення, суд зазначає, що до документів, що підтверджують родинні зв`язки відноситься:

свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження тощо,

або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці,

або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни.

Тобто законодавцем застосовано сполучник "або", який означає "альтернативу дій". А отже, заявник мав подати один із перелічених документів для підтвердження родинного зв`язку із загиблим.

У розглядаємій справі позивач був рідним братом загиблого, а отже для підтвердження родинного зв`язку мав надати саме свідоцтва про народження з яких видно, що вони мають тих самих батьків.

Позивач не повинен був надавати копію посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці, або копію посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, оскільки він не є членом сім`ї загиблого брата у розумінні ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни. Гарантії їх соціального захисту», а родинний зв`язок із загиблим у цьому випадку може бути підтверджено виключно свідоцтвом про народження.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідач допустив протиправні дії, відмовляючи позивачу у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби з підстав ненадання ним копії посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці, або копії посвідчення члена сім`ї ветерана війни, або витягу із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, оскільки позивач й не повинен був надавати такий документ.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за його рапортом від 10.04.2025 року на підставі абзацу 16, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю у нього рідного брата, що загинув під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, є правомірними та належать задоволенню.

Щодо позовних вимог - зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби за його рапортом від 10.04.2025 року на підставі абзацу 16, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю у нього рідного брата, що загинув під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, суд зазначає, що частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналізуючи та надаючи оцінку наявним у справі доказам, суд доходить висновку, що були дотримані всі умови для прийняття рішення про звільнення позивача з військової служби, а тому, суд доходить висновку щодо обґрунтованості вказаних позовних вимог та їх задоволення.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є доведеними, а тому належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з військової служби за його рапортом від 10.04.2025 року на підставі абзацу 16, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю у нього рідного брата, що загинув під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з військової служби за його рапортом від 10.04.2025 року на підставі абзацу 16, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю у нього рідного брата, що загинув під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко