Справа № 500/4853/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/4853/24 пров. № А/857/1892/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року (головуючий суддя: Баб`юк П.М., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 05.08.2024 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а. с. 23-24), просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області врахувати додаткову вислугу років за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 28.02.2022 по 05.09.2023 для перерахунку розміру пенсії;

- здійснити з 06.09.2023 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням періоду проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 28.02.2022 по 05.09.2023 у розмірі 65% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовує позов тим, що з 26 січня 2011 року є пенсіонером ОВС України і отримує пенсію за вислугу років на підставі вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З 28.02.2022 по 05.09.2023 позивач проходив військову службу по мобілізації. У зв`язку із збільшенням вислуги років позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії, однак відповідач листом від 23.07.2024 повідомив останнього, що питання щодо підготовки і подання документів для призначення пенсії, в тому числі і складання розрахунку вислуги років належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств, тому йому рекомендували звернутися до уповноваженого органу відповідного силового міністерства, в якому він проходив службу на момент останнього звільнення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із збільшенням вислуги років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 06.09.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 враховуючи додаткову вислугу років за час проходження військової служби з 28.02.2022 по 05.09.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що питання щодо підготовки і подання документів для призначення пенсії, в тому складі і складання розрахунку вислуги років належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств, тому щодо обчислення вислуги років для призначення пенсії позивачу необхідно звернутися до уповноваженого структурного підрозділу, Міністерства оборони України (у випадку позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 26.01.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як одержувач пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно подання про призначення пенсії від 17.02.2011 № 789, станом на момент призначення пенсії вислуга позивача складала: календарна - 18 років 03 місяці 01 день, пільгова - 20 років 10 місяців 12 днів.

ОСОБА_1 з 28.02.2024 по 05.09.2023 проходив військову службу у зв`язку із мобілізацією.

Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2023 № 259 позивача, звільнено від займаної посади наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 207 від 04.09.2023 у запас на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю матері дружини з числа осіб з інвалідністю І групи.

Також, у цьому наказі вказано, що вислуга років позивача у Збройних Силах України станом на 05.09.2024 складає: календарна - 22 роки 04 місяці 08 днів, пільгова - 00 років 00 місяців 00 днів, загальна - 22 роки 04 місяці 08 днів.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою від 06.07.2024 про перерахунок пенсії та виплату пенсії із врахуванням збільшення вислуги років - 22 роки 04 місяці 08 днів. Заяву зареєстровано в пенсійному органі 09.07.2024.

До вказаної заяви позивачем було подано: копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 46 від 28 лютого 2022 року; копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 2 від 12 березня 2022 року; копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 259 віл 05 вересня 2023 року.

Листом від 23.07.2024 відповідач повідомив позивача про те, що питання щодо підготовки і подання документів для призначення пенсії, в тому складі і складання розрахунку вислуги років належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств. Тому, щодо обчислення вислуги років для призначення пенсії позивачу рекомендовано звернутися до уповноваженого органу відповідного силового міністерства, в яких він проходив військову службу на момент останнього звільнення.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні підстави для не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із збільшенням вислуги років, і тому, така бездіяльність є протиправною. З урахуванням наведеного, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням додаткової вислуги років за час проходження військової служби з 28.02.2022 по 05.09.2023.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, позивачем не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у частині задоволення позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону№ 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Системний аналіз наведених норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 26.01.2022 отримує пенсію згідно Закону № 2262-ХІІ.

На момент призначення пенсії вислуга позивача складала: календарна - 18 років 03 місяці 01 день, пільгова - 20 років 10 місяців 12 днів.

У подальшому, ОСОБА_1 проходив війську службу у зв`язку із мобілізацією з 28.02.2024 по 05.09.2023.

Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2023 № 259 позивача, звільненого від займаної посади наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 207 від 04.09.2023 у запас на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини.

Крім цього, у цьому наказі зазначено, що вислуга років позивача у Збройних Силах України станом на 05.09.2024 складає:

календарна - 22 роки 04 місяці 08 днів,

пільгова - 00 років 00 місяців 00 днів,

загальна - 22 роки 04 місяці 08 днів.

Позивач, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою від 06.07.2024 про перерахунок пенсії та виплату пенсії із врахуванням збільшення вислуги років - 22 роки 04 місяці 08 днів.

Однак, листом від 23.07.2024 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки питання щодо підготовки і подання документів для призначення пенсії, в тому складі і складання розрахунку вислуги років належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств, а тому обчислення вислуги років для призначення пенсії позивачу необхідно звернутися до уповноваженого органу відповідного силового міністерства, в яких він проходив військову службу на момент останнього звільнення.

Однак, такі покликання відповідача суд апеляційної інстанції вважає помилковими, з огляду на таке.

Так, пунктом 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, визначено, що заява про перерахунок пенсії подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Тобто, оскільки у спірних правовідносинах позивач звернувся про перерахунок його пенсії з урахуванням додаткової вислуги років (а. с. 13), а не про її призначення відповідно Закону № 2262-ХІІ, а тому необхідність його звернення до уповноважених органів силових міністерств та відомств у яких ОСОБА_1 проходив військову службу на момент останнього звільнення відсутня, так як заява про перерахунок пенсії подається заявником до органу, що призначав пенсію, у спірних правовідносинах таким органом є ГУ ПФУ в Тернопільській області.

Крім цього, статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання перерахунку пенсії передбачено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що при зверненні до відповідача, позивачем було надано, зокрема: копію наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2023 № 259, у якому зазначено, що вислуга років позивача у Збройних Силах України станом на 05.09.2024 складає: календарна - 22 роки 04 місяці 08 днів, пільгова - 00 років 00 місяців 00 днів, загальна - 22 роки 04 місяці 08 днів, накази про зарахування і виключення із списків військової частини.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач мав усі правові підстави здійснити перерахунок пенсійного забезпечення позивача з урахуванням додаткової вислуги років за період з 28.02.2022 по 05.09.2023.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із збільшенням вислуги років є протиправною, а з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням додаткової вислуги років за час проходження військової служби з 28.02.2022 по 05.09.2023.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі № 500/4853/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін