Справа № 160/23819/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 серпня 2025 року Справа №160/23819/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради в особі державного реєстратора виконавчого комітету Андрейченко Ольги Павлівни про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Солонянської селищної ради в особі державного реєстратора виконавчого комітету Андрейченко Ольги Павлівни (вул. Задернюка, буд. 3, смт. Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52400, ), e якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Андрейченко Ольги Павлівни про проведення реєстраційних дій 11.07.2022 згідно запису №19811 від 11.07.2022 (індексний номер 64131175 від 11.07.2025).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Приписами ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві, зокрема, зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивач вказує відповідачем Солонянську селищну раду в особі державного реєстратора виконавчого комітету Андрейченко Ольги Павлівни та, водночас, позовні вимоги висуває до державного реєстратора прав на нерухоме майно.

З цього приводу суд звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

За визначеннями, що міститься в ст. 1 Закону №1952-IV:

- державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Приписами ст. 6 Закону №1952-IV встановлено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб`єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 Закону №1952-IV, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

В силу приписів ст. 11 Закону №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Статтею 38 Закону №1952-IV встановлено, що державні реєстратори, суб`єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав, у тому числі за розголошення відомостей, одержаних ними в результаті проведення реєстраційних дій, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Шкода, завдана державним реєстратором фізичній чи юридичній особі під час виконання своїх обов`язків, підлягає відшкодуванню на підставі судового рішення, що набрало законної сили, у порядку, встановленому законом.

З наведеного слід зробити висновок, що державний реєстратор є самостійним та незалежним суб`єктом у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, який наділений повноваженням на прийняття відповідних рішень та несе персональну відповідальність за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав.

Більше того, Законом №1952-IV встановлено пряму заборону втручання у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій для будь-яких органів влади, їх посадових осіб.

Позивач у даній справі просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету ОСОБА_2 .

Відтак, державний реєстратор хоча і перебуває у трудових відносинах з виконавчим органом Солонянської селищної ради, однак за своїм статусом є самостійним суб`єктом владних повноважень, який повинен відповідати за вказаними позивачем позовними вимогами.

Зважаючи на наведене, зміст позовних вимог суперечить суб`єктному складу учасників спірних правовідносин визначених позивачем, що унеможливлює розгляд адміністративної справи.

Приписами положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує рішення державного реєстратора виконавчого комітету Андрейченко Ольги Павлівни про проведення реєстраційних дій 11.07.2022 згідно запису №19811 від 11.07.2022.

В позовній заяві позивач вказує, що індексний номер рішення 64131175, датовано 11.07.2025.

Вказане не відповідає дійсності, оскільки згідно наданого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна від 11.07.2022, оскаржуване рішення прийнято 11.07.2022 о 10 год. 14 хв.

Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про оскарження рішення державного реєстратора, оскільки позов подано до суду після спливу трьох років з дня винесення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позивачу необхідно надати клопотання про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску, з урахуванням висновків суду.

Частинами 1-2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 121-123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради в особі державного реєстратора виконавчого комітету Андрейченко Ольги Павлівни про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання:

- клопотання про поновлення строку звернення до суду з належними доказами на підтвердження поважності пропуску;

- уточненої позовної заяви з визначенням належного суб`єктного складу учасників справи та пред`явленням позовних вимог до кожного з відповідачів;

- доказу направлення уточненої позовної заяви на адресу визначених відповідачів.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 4, ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.З. Голобутовський