Справа № 420/13146/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у прийнятті заяв ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по інвалідності та доданих фінансових документів;

- зобов`язати ГУ ПФУ прийняти заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по інвалідності та додані до неї фінансові документи;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до актуальних довідок про грошове забезпечення.

Ухвалою суду від 05.05.2025 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Позивач подав до суду заяву та позов до ГУ ПФУ, у якій просить: - визнати протиправною відмову відповідача про перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ; - зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до актуальних довідок про грошове забезпечення.

Ухвалою суду від 26.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.

27.05.2025 року позивач через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про збільшення позовних вимог (зареєстровано судом 28.05.2025 року за вх. №ЕС52847/25), в якій позивач, посилаючись на ст.47 КАС України просив прийняти заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив стягнути з ГУ ПФУ на його користь грошову компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Також у заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати за надану правничу допомогу.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 28.05.2025 року за вх. №ЕС52847/25.

10.06.2025 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник ГУ ПФУ просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи щодо обмеження максимального розміру пенсії.

12.06.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що поданий відповідачем документ є юридично необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та не містить аргументованого спростування заявлених у позові вимог.

Представник наголосив, що у заяві про збільшення позовних вимог від 27.05.2025 року не міститься вимог про збільшення розміру пенсії понад гранично допустимий рівень. Позивач звертається з вимогою провести перерахунок пенсії з урахуванням дати встановлення інвалідності - 05 лютого 2024 року, а також компенсувати моральну шкоду та витрати на професійну правничу допомогу, що виникли внаслідок протиправної бездіяльності органу Пенсійного фонду.

Представник позивача зазначив, що в отриманої відповіді ГУ ПФУ від 21.05.2025 року вказано, що з 01.05.2025 року розмір пенсії становить 18 436,27 грн. При цьому перерахунок пенсії здійснено лише з 22 лютого 2024 року, тоді як дата встановлення інвалідності підтверджена документально - 05 лютого 2024 року (пункт 8 довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №633419, виданої 22 лютого 2024 року).

Представник просив задовольнити вимоги у повному обсязі.

14.07.2025 року до суду на виконання ухвали суду надані перерахунки пенсії позивача, зокрема, з 01.03.2025 року з урахуванням індексації пенсія складає 18436,27грн. Згідно з перерахунком з 22.02.2024 року пенсія перерахована на підставі уточнення додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що розгляд справи здійснюється у письмовому провадженні , ухвалою суду від 13.08.2025 року запропоновано позивачу уточнити позовні вимоги з урахуванням перерахунку пенсії позивача на підставі наданих додаткових документів. Також встановлений відповідачу строк для надання пояснень щодо позовних вимог з урахуванням їх збільшення, враховуючи що наданий відзив у справі містить обґрунтування, які не відносяться до предмету спору. Зупинено провадження у справі до 25.08.2025 року.

Представник позивача надав до суду уточнення позовних вимог та просив:

зобов`язати ГУ ПФУ провести перерахунок та здійснити виплату пенсії по інвалідності за період з 05 лютого 2024 року по 22 лютого 2024 року з урахуванням раніше виплачених сум;

стягнути з ГУ ПФУ на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 50 000,00грн.

Також представник просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 21 000,00грн.

Будь-яких додаткових пояснень відповідач до суду не надав.

Отже предметом розгляду по даній справі є позовні вимоги позивача до ГУ ПФУ про зобов`язання провести перерахунок та здійснити виплату пенсії по інвалідності за період з 05.02.2024 року по 22.02.2024 року з урахуванням раніше виплачених сум; стягнення моральної шкоди у розмірі 50 тис грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що від ГУ ПФУ на адвокатський запит від 02.05.2025 року йому 21.05.2025 року надійшла офіційна письмова відповідь, в якій повідомлено, що за результатами розгляду поданих позивачем документів проведено перерахунок його пенсії по інвалідності. Внаслідок такого перерахунку розмір щомісячної пенсійної виплати з 01.05.2025 року становить 18 436,27 грн.

Також вказано, що пенсійним органом здійснено донарахування пенсійних виплат за минулий період з 22.02. 2024 року по 30.04. 2025 року на загальну суму 126 423,05 грн. Ці кошти були зараховані на поточний банківський рахунок позивача 05.05.2025 року разом із сумою чергової щомісячної пенсійної виплати.

Представник позивача вказує, що надана відповідь не містить повного та вичерпного вирішення ключового питання, яке є предметом цього судового спору,- проведення належного та коректного перерахунку пенсійного забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема щодо правильності визначення дати початку нарахування пенсії по інвалідності. Відповідачем дата початку виплати пенсії визначена як 22.02.2024 року. Однак фактично другу групу інвалідності ОСОБА_1 було встановлено 05.02.2024 року, що підтверджується пунктом 8 довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) серії 12 ААГ № 633419, виданої 22 лютого 2024 року.

Відповідно до роз`яснення Пенсійного фонду України від 30.01.2024 року, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо заява про її призначення подана не пізніше ніж через три місяці з цієї дати. Позивач звернувся із заявою та необхідним пакетом документів до ІНФОРМАЦІЯ_1 20 березня 2024 року, строк у три місяці, передбачений чинним законодавством, порушений не був. Таким чином, призначення пенсії з 22.02.2024 року замість 05.02.2024 року є безпідставним та порушує право позивача на своєчасне і повне отримання належних йому пенсійних виплат.

Також представник зазначив, що розмір моральної шкоди розмірі 50 000,00 гривень визначено з урахуванням тривалого порушення відповідачем законних прав позивача на своєчасне та повне пенсійне забезпечення, моральних страждань, погіршення психологічного стану та інших негативних наслідків, спричинених бездіяльністю та протиправними діями відповідача. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини стосуються права позивача на призначення пенсії по інвалідності та регламентовані Конституцією України та Законом України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Статтею 48 Закону №2262-ХІІ визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається в електронній або паперовій формі до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1

Згідно з п.2 розділу І вказаного Порядку №3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій, зокрема, Міністерства оборони України, (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Розділом ІІІ Порядку №3-1 встановлено, що уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів. У разі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженим органом (структурним підрозділом) до органу, що призначає пенсію, мають бути завірені цим уповноваженим органом (структурним підрозділом) або органом, в якому особа проходила військову службу (службу), в установленому порядку.

Позивач у позові зазначив, що після лікування його ВЛК визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Захворювання пов`язано з проходженням військової служби. 22.02.2024 року йому встановлено II групу інвалідності, пов`язану з проходженням військової служби, строком з 05.02.2024 року по 01.03.2027 року (Довідка до акту огляду МСЕК № 633419 від 22.02.2024 року).

На виконання Порядку №3-1 позивач звернувся у березні 2024 року та надав усі підтверджуючі документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призначення пенсії.

У травні 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача, що всі необхідні документи з військових частин отримано, і їх буде передано до Пенсійного фонду України для подальшого розгляду.

26 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України через особистий кабінет на Порталі електронних послуг ПФУ щодо розгляду його заяви.

24 липня 2024 року на вебпорталі Пенсійного фонду України позивач отримав відповідь, що пенсію по інвалідності призначено з 22 лютого 2024 року у розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення. Зазначено, що розмір пенсії Позивача з 01 серпня 2024 року становитиме 8159,24 грн, а доплата за період з 22.02.2024 по 31.07.2024 у розмірі 43 047,02 грн буде зарахована разом із пенсією у серпні 2024 року на поточний рахунок. Офіційна відповідь надана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області - лист № 21196-18700/В-02/8-1500/24 від 24.07.2024 року.

Позивач не погодився з розміром призначеної пенсії та 18.09.2024 року, повторно звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії та самостійно додав необхідні документи та правильні розрахунки.

ГУ ПФУ на його звернення повідомив, що всі довідки повинні надходити від уповноваженого органу.

Позивачем з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 передав всі фінансові документи до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 підтвердили, що оригінали довідок досі знаходяться у них, однак відмовилися їх передавати.

Вказані обставини спонукали позивача самостійно зібрати усі необхідні фінансові документи та 04.02.2025 року він повторно подав заяву про перерахунок пенсії, проте йому знову відмовлено з посиланням на те, що документи повинні подаватися уповноваженим на це органом.

Лише після подання скарги до ПФУ його документи були прийняті та на адвокатський запит від 02.05.2025 року повідомлено, що пенсія перерахована, розмір щомісячної пенсійної виплати з 01.05.2025 року становить 18 436,27 грн. Також зазначено, що пенсійним органом здійснено донарахування пенсійних виплат за минулий період з 22 лютого 2024 року по 30 квітня 2025 року на загальну суму 126 423,05 грн. Ці кошти були зараховані на поточний банківський рахунок позивача 5 травня 2025 року разом із сумою чергової щомісячної пенсійної виплати.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача здійснений ГУ ПФУ з урахуванням наданих позивачем особисто додаткових документів, проте здійснений перерахунок з 22.02.2022 року.

Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, що перерахунок ГУ ПФУ зобов`язано було здійснити з 05.02.2024 року, оскільки відповідно до пп. «е» ч.1 ст.50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю після закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби чи внаслідок нещасного випадку або захворювання, що мали місце після звільнення їх зі служби, - з дня встановлення їм інвалідності.

Позивачу інвалідність встановлена з 05.02.2024 року.

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов`язати ГУ ПФУ провести перерахунок та здійснити виплату пенсії по інвалідності за період з 05 лютого 2024 року по 22 лютого 2024 року з урахуванням раніше виплачених сум є обґрунтованими.

Що стосується стягнення з ГУ ПФУ моральної шкоди, то суд вказані вимоги не підлягають задоволенню.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що розмір моральної шкоди визначений ним з урахуванням тривалого порушення відповідачем законних прав позивача на своєчасне та повне пенсійне забезпечення, моральних страждань, погіршення психологічного стану та інших негативних наслідків, спричинених бездіяльністю та протиправними діями відповідача. Тобто будь-яких чітких наслідків та відповідних доказів щодо погіршення психологічного стану та інших негативних наслідків (яких саме не вказано) не надано. Крім того, повинен бути причинний зв`язок між протиправними діями (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень та негативними наслідками.

Між тим, як сам вказує позивач у позові, що відповідні документи для перерахунку пенсії не були витребувані та відправлені до ГУ ПФУ ІНФОРМАЦІЯ_5 , що спонукало його особисто їх збирати. Крім того, саме у поданні ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.05.2024 року №104290 про призначення пенсії ОСОБА_1 неправильно зазначена дата встановлення інвалідності позивача.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Представник позивача вказує у якості судових витрат -21 тис грн.

Відповідно до частин 2-4 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача у якості доказів витрат позивача на правничу допомогу наданий рахунок фактура на оплату юридичних послуг від 20.03.2025 року на суму 21тис грн до договору №19-3/25 від 20.03.2025 року. Інші документи у підтвердження витрат на правничу допомогу на час прийняття рішення по справі не надано, що свідчить про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату по інвалідності ОСОБА_1 за період з 05 лютого 2024 року по 22 лютого 2024 року з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва