Справа № 302/905/25
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 302/905/25 пров. № А/857/33688/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судових засідань Клим О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2025 року у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

суддя у І інстанції Готра В.Ю.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення селище Міжгір`я,

дата складення повного тексту рішення 21 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

02 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову поліцейського Відділення поліції №2 (селище Міжгір`я) Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Тегза Б.І. (далі Поліцейський) про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5018422 від 19 червня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та закрити провадження у справі.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2025 року у справі №302/905/25 у задоволені вказаного позову ОСОБА_1 було відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просив таке скасувати та прийняти постанову про задоволення його позовних вимог.

У обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з мотивів недоведеності наявності в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення. Вважає, що жодних доказів на підтвердження порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР) не надано, а відтак і вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП не доведено.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом, 19 червня 2025 року Поліцейським винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної за частиною 2 статті 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн за те, що то 19 червня 2025 року о 16:26 год у с. Келечин Хустського району Закарпатської області той керував транспортним засобом - мопедом «Сіті байк» - без номерного знаку, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1.«а» ПДР.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з пунктом 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи надані відповідачем докази, а саме відеозапис працівників поліції, апеляційний суд встановив, що наданий відеозапис не фіксує порушення позивачем ПДР, натомість зафіксовано процедуру складення оскаржуваної постанови. При цьому на вказаному доказі не зафіксовано керування позивачем будь-яким транспортним засобом.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис не доводить факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, а інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем вказаного вище адміністративного правопорушення, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, не надано.

Таким чином, на думку апеляційного суду у Поліцейського не було належних правових підстав для накладення на позивача штрафу у розмірі 3400 грн, а тому зазначена постанова підлягає скасуванню.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити на такому.

Так, ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що параграфом другим Глави 11 Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ Кодексу адміністративного судочинства України визначено розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ.

До термінових справ належать справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, особливості провадження яких визначено статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ. Так, відповідно до частини першої вказаної статті, У справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частини 2, 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, нормами Кодексу адміністративного судочинства України, визначено розгляд даної категорії справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, що відповідно унеможливлює її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Водночас судом першої інстанції розгляд вказаної справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції протиправно розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Окрім того, на підставі приписів частин 1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України Про судовий збір та Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій судовий збір у сумі 1393,04 (484,64+908,40) грн.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2025 року у справі №302/905/25 та позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Відділення поліції №2 (селище Міжгір`я) Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Тегза Б.І. про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5018422 від 19 червня 2025 року та провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій судовий збір у сумі 1393 (шістсот п`ять) грн 04 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Постанова у повному обсязі складена 04 вересня 2025 року.