Справа № 282/955/25
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/955/25
Провадження № 2-а/282/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою №4/224 по справі про адміністративне правопорушення, що винесена 07.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн.

Як зазначено у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, фактичною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що у період проведення мобілізації, маючи обов`язок уточнити протягом 60 днів починаючи з 18.05.2024 року свої персональні дані, у визначений строк, а саме: з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, не виконав вчасно даного обов`язку щодо уточнення даних, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме вимоги ч.10 ст.1 Закону України №2232-ХІІ, абз.7 ч.3 ст.22 Закону №3543-ХІІ, п.22 Порядку, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024, скоївши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що до адміністративної відповідальності притягнутий незаконно, оскільки з 24.01.2019 року стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , від дня народження усе своє життя проживав та проживає в с.Борушківці Житомирського (Любарського) району Житомирської області, має посвідчення водія, має офіційно зареєстроване нерухоме майно, стоїть на обліку в місцевій лікарні, в ПФУ, податковій, міграційній службі, Любарській об`єднаній територіальній громаді, тощо.

Таким чином, його персональні дані є у ТЦК та СП, а також у відповідних державних Реєстрах та базах даних органів державної влади і органів місцевого самоврядування, у зв`язку із чим ТЦК та СП, як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, без жодних проблем мало змогу отримати (уточнити) його персональні (облікові) дані.

У зв`язку із цим увесь цей час, маючи відповідні легітимні очікування щодо належного виконання органами державної влади власних функцій та обов`язків, обґрунтовано вважав, що за таких обставин ТЦК та СП, діючи добросовісно, шляхом направлення відповідних запитів або доступу до відповідних Реєстрів самостійно отримає необхідні персональні (облікові) дані щодо нього, а тому його особиста неявка в ТЦК та СП - не є порушенням відповідного Закону та Порядку. Жодних негативних наслідків для обороноздатності держави в умовах воєнного стану не настало.

З оскаржуваної постанови не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей щодо нього в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Крім того, позивач зазначає, що жоден працівник поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 його не супроводжував та не доставляв, а з`явився він туди сам для з`ясування обставин після дзвінка дільничного інспектора, який повідомив, що він знаходиться у розшуку по неявці за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , якої він не отримував та не знав про її існування; 11.12.2024 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 де відносно нього було складено два адміністративних протоколи: перший по неявці за повісткою, яку він не отримував, а другий, нібито за не уточнення ним персональних даних; на розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності за неявкою по повістці та за не уточнення персональних даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не їздив та не мав наміру їхати, оскільки фізично здійснює догляд за батьком, який є особою з інвалідністю та потребує стороннього догляду; в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за неявкою по повістці від 07.01.2025 року, зазначено, що на розгляд справи він не з`явився, а в постанові про не уточнення даних від 07.01.2025 - був присутнім, що суперечить одне одному; при розгляді одночасно двох протоколів про притягнення його до адміністративної відповідальності та винесенні двох постанов про накладенню адміністративного стягнення, полковник ОСОБА_2 порушив вимоги ст.36 КУпАП, чим допустив процедурне порушення при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 стверджує, що при винесенні постанови присутнім не був, направляв на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 просить скасувати постанову №4/224 від 07.01.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Любарського районного суду Житомирської області від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яку надіслано на адресу відповідача.

У визначений в ухвалі суду від 21.07.2025 строк, відповідач відзив на позов не подав, а також не подав заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

07 січня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 ухвалив постанову №4/224 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.10).

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 у період проведення мобілізації, маючи обов`язок уточнити протягом 60 днів починаючи з 18.05.2024 року свої персональні дані, у визначений строк, а саме: з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, не виконав вчасно даного обов`язку щодо уточнення даних, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме вимоги ч.10 ст.1 Закону України №2232-ХІІ, абз.7 ч.3 ст.22 Закону №3543-ХІІ, п.22 Порядку, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 а тому, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 дійшов висновку, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 21.01.2025, що виданий Любарською селищною радою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 27.12.2010 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 , виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 02.09.2022, ОСОБА_1 з 24.01.2012 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16).

Згідно Акту №7 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 26.11.2024, ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за батьком ОСОБА_4 (а.с.17).

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 3 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Постановою від 16 травня 2024р. №560, Уряд затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, згідно якого належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідно до абзацу 11 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

У відповідності до абзацу 7 частини 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.22 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У відповідності до Указу Президента України №69 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», мобілізацію було оголошено саме 24.02.2022 року. В подальшому мобілізація не оголошувалась, а продовжувалися строки проведення загальної мобілізації відповідними Указами Президента України.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме, відповідно до копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 02.09.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 24.01.2012 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 ; відповідно до копії військово-облікового документа (Резерв+) від 01.07.2025 ОСОБА_1 пройшов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 06.02.2025 року, де було визначено, що він придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах) медпідрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. Також, у даному документі зазначено, що ОСОБА_1 на підставі п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про Мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано відстрочку.

Відповідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов, однак відповідач його суду не надав.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, обов`язок позивача про необхідність з`явитись до ТЦК для уточнення даних. Однак жодного доказу щодо належного оповіщення позивача відповідач не надав, а також не надав доказів, що ним ІНФОРМАЦІЯ_2 намагалося отримати доступ до персональних (облікових) даних ОСОБА_1 з відповідних Реєстрів та/або баз даних органів державної влади або місцевого самоврядування в цілях їх уточнення, проте такі дані у відповідних Реєстрах були відсутні, або у їх наданні було відмовлено, або такі Реєстри містили недостатні/недостовірні дані.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.77, 139, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №4/224 від 07 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Вальчук