Справа № 340/3782/25
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3782/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач), я якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення в порядку п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача зарахувати їй до спеціального стажу роботи період її роботи з 19.09.1996 року по дату звернення за призначенням пенсії на посаді вихователя в Будинку дитини (в подальшому реорганізовано в КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу КОР" Департаменту охорони здоров`я КОДА, правонаступником якого є КПН "Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям" КОР), для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню та нарахувати та виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення в порядку п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком. Відповідач не зарахував до страхового стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років період роботи з 19.09.1996 р. по дату звернення за призначенням пенсії на посаді вихователя в Будинку дитини (в подальшому реорганізовано в КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу КОР" Департаменту охорони здоров`я КОДА, правонаступником якого є КПН "Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям" КОР). Підставою не зарахування такого періоду роботи є, на думку відповідача, те що підприємство на якому вона працювала у вказаний період згідно його статуту є закладом охорони здоров`я, а не освіти. На її думку, що така позиція відповідача є хибною, так як відповідач свідомо ігнорує абзац 8 Розділу І Переліку "Освіта", у якому передбачена посада вихователя у таких закладах охорони здоров`я як лікарні, дитячі клініки, поліклініки, санаторії, диспансери, будинки дитини, дитячі відділення в лікарнях, санаторіях, диспансерах і установах для виконання покарань. Отже не виплата відповідачем належної за законом грошової допомоги трактується позивачкою як бездіяльність, що є протиправною.

Ухвалою судді від 11.06.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.17).

Представник відповідача подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки заява позивачки про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Головним управлінням не розглядалася та не вчинялося будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача. Також зазначив, що оскільки на день досягнення пенсійного віку у позивачки відсутні 30 років стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, права на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій вона не має (а.с.19-22).

Представник позивачки подав відповідь на відзив, у якій навів аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача (а.с.28-29).

Ухвалою суду від 21.08.2025 сторони було зобов`язано подати суду додаткові документи (пояснення) (а.с.33).

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Матеріалами пенсійної справи позивачки підтверджено, що 17.06.2024 року позивачка звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком та про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 року № 339/35961, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, рішенням якого від 24.06.2024 року №08 позивачці з 15.06.2024 року призначено пенсію за віком.

Питання про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення не розглядалось.

28.06.2024 року позивачка звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою про призначення/перерахунок пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, а також про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Дане звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, яке рішенням від 05.07.2024 №08 позивачці відмовило у проведенні перерахунку пенсії відповідно до частини першої статті 40 Закону. Питання ж про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення знову не розглядалось.

Позивачка намагалася вирішити питання стосовно виплати грошової допомоги, однак її неодноразові звернення, які надходили з веб-порталу електронних послуг ПФУ, були залишені без задоволення (а.с.52-53).

Так, листом від 01.10.2024 року №8627-8641/Х-02/8-1100/24 відповідачем запропоновано позивачці надати документи, підтверджуючі віднесення КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації до дошкільних навчальних закладів системи охорони здоров`я (положення, статут тощо) (а.с.53).

Разом з тим, у поданих суду 29.08.2025 р. поясненнях представник відповідача зазначив, що за результатами розгляду наданих позивачем документів встановлено, що до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, а відтак і до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону можливо зарахувати наступні періоди роботи: з 17.10.1988 по 23.04.1990, з 23.07.1991 по 22.05.1996 - на посаді вихователя за період роботи в КЗ "Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 36 "Катруся Кіровоградської обласної ради; з 19.09.1996 по 13.12.2023 - на посаді вихователя за період роботи КНП "Кіровоградському обласному спеціалізованому будинку дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації. Період з 14.12.2023 по 15.06.2024 - на посаді вихователя за період роботи КНП "Кіровоградському обласному спеціалізованому будинку дитини нового типу Кіровоградської обласної ради департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації, неможливо зарахувати до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Обчислений страховий стаж склав 42 роки 5 місяців 9 днів (порахований по 31.05.2024), у тому числі 33 років 7 місяців 3 дні - стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. З огляду на зазначене, позивачка має необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Натомість на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058 (60 років), позивачка працювала на посаді не передбаченою Переліком №909, отже право на призначення грошової допомоги, на умовах пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058, у неї відсутнє (а.с.39-41).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Дане право деталізоване у Законах України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до п. "е" ст.55 Закону №1788-XII (в редакції, чинній до внесення до неї змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, які було визнано неконституційними) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п.7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі Порядок №1191) до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Пунктом 5 Порядку №1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пункту 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 7 Порядку №1191 встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція була викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі №466/5637/17, від 09.12.2021 по справі №264/6871/16-а, від 15.06.2022 по справі №200/854/19-а.

Судом встановлено, що підставою для відмови позивачці у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій слугувало те, що на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону (60 років), вона працювала на посаді, яка не передбаченою Переліком №909.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", яким установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років.

У відповідності до Розділу І "Освіта" Переліку №909, право на пенсію за вислугою років мають, зокрема, учителі, вихователі, логопеди, сурдопедагоги, тифлопедагоги дитячих клінік, поліклінік, лікарень, санаторіїв, диспансерів, будинків дитини, дитячих відділень в лікарнях, санаторіїв, диспансерів і установ для виконання покарань.

Як зазначено в пункту 2 Примітки Переліку № 909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсії незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Таким чином, незалежно від зміни найменування установи (закладу), особа виконує свої функціональні обов`язки на відповідних посадах за спеціальністю в цих закладах, установах, передбачених Переліком № 909, який дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу. Саме трудова книжка працівника є основним документом, який підтверджує його трудовий стаж. У разі ж відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Згідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 19.04.1982 року та довідки КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської облдержадміністрації №238 від 14.06.2024, позивачка з 19.09.1996 по 31.03.2025 працювала на посаді вихователя в Будинку дитини (в подальшому реорганізовано в КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації, правонаступником якого з 14.12.2023 року є КПН "Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям" Кіровоградської обласної ради).

Отже, періоди роботи позивачки, щодо яких виник спір на посаді вихователя відносяться до спеціального трудового стажу, передбаченого пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ, а відтак її спеціальний стаж станом на момент звернення за призначенням пенсії складав більше 30 років.

Водночас, інших доводів щодо відсутності підстав для отримання позивачкою грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідач не зазначив.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У даному випадку, задоволення позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати позивачці спірних періодів її роботи на посаді вихователя до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішено.

З приводу посилання відповідача на те, що він не є належним відповідачем у даній справі оскільки заяву про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (рішення від 24.06.2024 №08), а заяву про допризначення пенсії у зв`язку з поданням додаткових документів Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області (рішення від 05.07.2024 №08), то суд вказує наступне.

Суд погоджується, що суттєвою умовою для правильного вирішення спору є визначення органу, яким саме було прийнято спірні рішення, вчинені дії або допущена бездіяльність, та яким саме суб`єктом порушено право особи, що звернулася до суду за захистом.

Разом з тим, рішення від 24.06.2024 №08 та від 05.07.2024 №08 не є предметом спору у даному провадженні. Крім того, відповідачем підтверджено, що питання про виплату позивачці грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області не розглядалося, що виключає наявність підстав для їх залучення до участі у справі як відповідачів. В свою чергу, як було встановлено судом, позивачка зверталася до відповідача із заявами про виплату спірної допомоги, а тому бездіяльність саме Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області змусила її звернутися до суду цим позовом.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн, який підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 260-236, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченої пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період її роботи з 19.09.1996 по дату звернення за призначенням пенсії на посаді вихователя в Будинку дитини (в подальшому реорганізованого в КНП "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради" Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації, правонаступником якого з 14.12.2023 року є КПН "Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям" Кіровоградської обласної ради).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК