Справа № 320/27995/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року справа №320/27995/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аморе» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аморе» (далі - позивач) до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач 1), Державної податкової служби України (далі відповідач 2), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної податкової служби України про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів №39922/6/15-32-07-05-06 від 15 вересня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягала в неприйнятті вмотивованого рішення, в якому висловлено позицію Державної податкової служби України по суті заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «Аморе», викладених у його Скарзі на Рішення Головного управління ДПС в Одеській області про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів №39922/6/15-32-07-05-06 від 15 вересня 2023 року за вих. №0610/23-02 від 06 жовтня 2023 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС в Одеській області та бездіяльність Державної податкової служби України не врахували надані ним належні докази, зокрема Сертифікат про форс-мажорні обставини, виданий Одеською регіональною торгово-промисловою палатою, який підтверджує пряме влучання ракети та значне пошкодження офісу позивача, в результаті чого був повністю знищений кабінет бухгалтерії та всі документи за періоди з 2018 по 2022 роки. Крім того, відповідач не взяв до уваги Акти обстеження, складені за участю представників орендодавців та суборендарів приміщення, що підтверджують реальні обставини пошкодження архіву. Через це відповідач не дослідив усі надані документи, не висловив свою позицію щодо всіх заперечень позивача та не прийняв вмотивованого рішення за наслідками розгляду Скарги, що є порушенням приписів Порядку №916 та положень Податкового кодексу України, у тому числі абзацу 2 пункту 56.9 статті 56 ПКУ. Враховуючи наведене, оскаржуване рішення та бездіяльність відповідача є протиправними та підлягають скасуванню, а Скарга позивача підлягає задоволенню.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/27995/24 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 матеріали адміністративної справи №320/27995/24 передано на розгляд Одеському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аморе» задоволено повністю. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року про передачу справи за підсудністю скасовано і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

24.10.2024 до суду надійшли матеріали справи №320/27995/24 та 28.10.2024 передані до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 адміністративну справу № 320/27995/24 прийнято до провадження судді Парненко В.С. та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, в якому не визнає позовні вимоги та просить суд відмовити у їх задоволенні, адже територія м. Одеса не відноситься до територій, на яких ведуться або велися бойові дії, і протягом всього періоду з 24.02.2022 року не підпадала під дію пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ; хоча місто піддавалося ракетним обстрілам, згідно з п. 44.5 ст. 44 ПК України платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк письмово повідомити контролюючий орган про втрату або пошкодження документів та відновити їх протягом 90 днів, а у разі невиконання цих вимог документи вважаються відсутніми на час складання звітності; у справі ворожа атака мала місце 14 червня 2023 року, але позивач подав заяву №12 лише 01 вересня 2023 року, пропустивши встановлений п`ятиденний строк, що свідчить про порушення процедурних вимог та необґрунтованість посилання на форс-мажорні обставини.

Також в матеріалах справи наявний відзив відповідача 2, згідно з яким останній не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки повноваження ДПС України щодо розгляду скарг платників є дискреційними та належать виключно компетенції органу, а суд, перевіряючи рішення, не втручається у цей вільний розсуд, а оцінює лише відповідність діям суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України. У спірних правовідносинах скарга ТОВ «Аморе» була всебічно розглянута, і прийнято мотивоване рішення відповідно до норм законодавства, зокрема п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ, який застосовується винятково до платників, що провадили діяльність на територіях бойових дій або тимчасово окупованих РФ. Втрата документів позивачем, що не пов`язана з такими територіями, не дає права застосовувати положення п. 69.28, а відтак дії або бездіяльність відповідача 2 є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

В матеріалах справи наявні відповідь на відзиви, згідно з якими позивач не погоджується з доводами відповідачів та підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Аморе», ідентифікаційний код 38643261, за місцезнаходженням: вул. Бугаївська, 35, м. Одеса, Одеська обл., 65005, є платником ПДВ (ідентифікаційний номер 22) та здійснює господарську діяльність на території України.

В ніч на 14 червня 2023 року війська Російської Федерації завдали ракетної атаки на місто Одесу, унаслідок чого було повністю знищено архів позивача, розміщений в орендованому офісі на 8 поверсі за адресою: просп. Шевченка, 4Д. Архів містив первинні документи бухгалтерського обліку за періоди з 2018 по 2022 роки.

01 вересня 2023 року позивач подав до Головного управління ДПС в Одеській області (відповідач 1) Повідомлення про неможливість вивезення та втрату первинних документів у порядку п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України №12 від 01 вересня 2023 року. У Повідомленні зазначалося, що відновлення втрачених документів неможливе через повне їх знищення та складнощі із залученням контрагентів, багато з яких залишили територію України або знаходяться на тимчасово окупованих територіях.

До Повідомлення позивач надав численні підтверджуючі документи, зокрема: Акт комісійного обстеження об`єкта від 22 червня 2023 року, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000223 від 14 червня 2023 року, фотодокази руйнувань приміщень, Лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, Сертифікат про форс-мажорні обставини №5100-23-3736 від 29 серпня 2023 року, Акт про знищені первинні документи №1 від 16 червня 2023 року, наказ про створення екстреної інвентаризаційної комісії №0614/1 від 14 червня 2023 року, а також договори суборенди та акти приймання-передачі офісних приміщень.

22 вересня 2023 року позивач отримав від відповідача 1 рішення №39922/6/15-32-07-05-06 від 15 вересня 2023 року, яким йому відмовлено в застосуванні положень п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

06 жовтня 2023 року позивач подав до ДПС України (відповідач 2) Скаргу на Оскаржуване рішення №0610/23-02, яка була продовжена до 08 грудня 2023 року Рішенням №3 1980/6-99-00-06-03-03-06 від 25 жовтня 2023 року.

06 грудня 2023 року позивач через свого представника отримав Рішення відповідача 2 №36050/6/99-00-06-03-03-06, яким скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Вважаючи протиправними рішення Державної податкової служби України про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів №39922/6/15-32-07-05-06 від 15 вересня 2023 року та бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягала в неприйнятті вмотивованого рішення, в якому висловлено позицію Державної податкової служби України по суті заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «Аморе», викладених у його Скарзі на Рішення Головного управління ДПС в Одеській області про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів №39922/6/15-32-07-05-06 від 15 вересня 2023 року за вих. №0610/23-02 від 06 жовтня 2023 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті (п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України в разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Підпунктом 69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (у редакції на час подання позивачем повідомлення) встановлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

У подальшому абзац 1 та 16 підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ зазнали змін Законом № 3050-IX від 11.04.2023 року та викладені у наступній редакції:

«Установити, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку».

Суд зазначає, що положення абзацу 16 містять посилання на відповідний Перелік затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309.

З аналізу викладених положень ПК України вбачається, що Податковий кодекс містить положення, за якими підставами звернення платника податків до податкового органу з приводу застосування підпункту 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ є:

1) втрата первинних документів (знищення чи зіпсуття) за умови провадження діяльності платника податків на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України;

2) знаходження первинних документів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих рф територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який не скасований і на теперішній час.

Відтак, ключовим аспектом застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України є саме провадження платником податків діяльності на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, внаслідок чого останні не можуть пред`явити первинні документи.

У силу приписів пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок (крім перевірок, визначених статтею 200 цього Кодексу) переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.

У разі не відновлення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, або їх повторної втрати, пошкодження чи дострокового знищення, що відбулися після використання платником податків права на їх відновлення у порядку, передбаченому цим пунктом, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності або на час виконання ним вимог митного, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд враховує, що положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України поширюють свою дію на платників податків, які провадять свою діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, чим й обумовлено неможливість їх вивезення або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

Нормами законодавства прямо встановлено, що втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Отже, саме географічний чинник у поєднанні із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, є ключовим у застосуванні вищенаведеного положення, адже ризику руйнації (в даному випадку знищення документів первинного та податкового обліку) наразі піддається вся без виключень територія України.

При цьому, обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року №75 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року. Перелік у подальшому змінювався станом на відповідну дату.

06 грудня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» згідно із якою, перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф.

Суд зазначає, що відповідно до фактичних обставин справи, Головним управлінням ДПС в Одеській області отримано повідомлення ТОВ «АМОРЕ» від 01.09.2023 року №12 про неможливість вивезення та втрату первинних документів відповідно до п.п. 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ за період 2018 2022 роки.

У повідомленні від 01.09.2023 №12 зазначено, що внаслідок влучання ракети в будівлю за адресою: м. Одеса, просп. Шевченка, буд. 4Д, був знищений офіс підприємства та документи за період 2018 2022 роки.

На підтвердження зазначеного надано фотокопію Акту комісійного обстеження об`єкта від 22.06.2023 року, складеного комісією на чолі з начальником відділу контролю території Приморського району управління контролю території міста Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради Сліденком Олександром Олександровичем, фотодокази руйнувань, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Акт про знищені та відсутні первинні документи, а також Сертифікат ОРТПП від 29.08.2023 №5100-23-3736 про форс-мажорні обставини.

В той же час суд зазначає, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» із змінами та доповненнями, територія м. Одеса не відноситься до таких територій.

Таким чином, з 24.02.2022 року територія м. Одеса жодного разу не мала статусу території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій російською федерацією, і протягом усього періоду дії військового стану не підпадала під дію п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Водночас суд визнає, що м. Одеса, як і інші населені пункти України, систематично піддається ракетним обстрілам, що призводить до руйнування цивільної інфраструктури та жертв серед мирного населення. Проте, відповідно до приписів п. 44.5 ст. 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний протягом п`яти днів з дня настання такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку та надати оформлені відповідно до законодавства документи, що підтверджують факт настання події. Платник податків також зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня отримання контролюючим органом повідомлення.

Суд звертає увагу, що ворожа атака на м. Одеса сталася в ніч на 14 червня 2023 року, проте Позивачем Повідомлення №12 про неможливість вивезення та втрату первинних документів було подано до Головного управління ДПС в Одеській області лише 01 вересня 2023 року, тобто з пропуском встановленого п`ятиденного строку, передбаченого п. 44.5 ст. 44 ПК України. У зв`язку з цим підстави для застосування п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не виникли, а тому позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної податкової служби України про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів №39922/6/15-32-07-05-06 від 15 вересня 2023 року не може бути задоволена.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягала в неприйнятті вмотивованого рішення, в якому висловлено позицію Державної податкової служби України по суті заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «Аморе», викладених у його Скарзі на Рішення Головного управління ДПС в Одеській області про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів №39922/6/15-32-07-05-06 від 15 вересня 2023 року за вих. №0610/23-02 від 06 жовтня 2023 року слід зазначити наступне.

На адресу ДПС України надійшла скарга представника ТОВ «Аморе» адвоката Божка А.В. від 06.10.2023 №0610/23-02 (вх. ДПС №33476/6 від 10.10.2023) на рішення ДПС в Одеській області прийнято рішення від 15.09.2023 №39922/6/15-32-07-05-06. З метою з`ясування обставин справи строк розгляду скарги було продовжено до 08.12.2023 відповідно до рішення ДПС України від 25.10.2023 №31980/6/99-00-06-03-03-06.

ТОВ «Аморе» було запрошено взяти участь у розгляді скарги в режимі відеоконференції через додаток ZOOM, а результати розгляду скарги направлені поштовим зв`язком із повідомленням про вручення.

За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення від 06.12.2023 №36050/6/99-00-06-03-03-06, яким рішення Головного управління ДПС в Одеській області залишено без змін, а скаргу ТОВ «Аморе» без задоволення.

Суд зазначає, що процедура адміністративного оскарження, передбачена ст. 56 Кодексу та Порядком №916, є досудовим способом вирішення спору.

Повноваження ДПС України щодо прийняття рішень за результатами розгляду скарг платника податків є дискреційними і належать виключно компетенції органу.

Відповідно, суд не може оцінювати повноту та обґрунтованість рішень ДПС України, оскільки втручання у дискреційні повноваження органу суперечить принципу розподілу влади.

При розгляді скарги враховано, що п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу застосовується виключно до платників податків, які провадили діяльність на територіях, де ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, і не можуть пред`явити первинні документи. Встановлено, що територія м. Одеса не включена до таких територій, а тому спеціальні правила, передбачені п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу, до ТОВ «Аморе» не застосовуються.

Суд також враховує, що законодавством передбачені порядок і строки відновлення документів, встановлені п. 44.5 ст. 44 Кодексу, які платник податків зобов`язаний дотримувати. Враховуючи наведене, доводи скарги та позовної заяви щодо неправомірності дій ДПС України є необґрунтованими.

Таким чином, позовна вимога ТОВ «Аморе» про визнання протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягала в неприйнятті вмотивованого рішення, в якому висловлено позицію Державної податкової служби України по суті заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «Аморе», викладених у його Скарзі на Рішення Головного управління ДПС в Одеській області про розгляд повідомлення про неможливість вивезення первинних документів №39922/6/15-32-07-05-06 від 15 вересня 2023 року за вих. №0610/23-02 від 06 жовтня 2023 року. не підлягає задоволенню, оскільки рішення ДПС України про залишення скарги без задоволення прийнято у межах законодавчо встановлених повноважень та не порушує права платника податків.

Відповідно до ч. 2 КАС України обов`язок доведення правомірності рішення покладається на відповідача, який не надав доказів протиправності або необґрунтованості операцій. У матеріалах справи немає належних доказів, що фінансово-господарські операції між Позивачем та його контрагентом не мали реальних наслідків для діяльності позивача або були спрямовані на одержання необґрунтованої податкової вигоди.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Аморе» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.