Справа № 460/13392/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/13392/24 пров. № А/857/3969/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року (головуючий суддя: Комшелюк Т.О., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 01.11.2024, через засоби поштового зв`язку, звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 08.04.2024 року № 75 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на п`ять років відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03 січня 2024 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 02.01.2024 досяг пенсійного віку, у зв`язку з чим він звернувся до пенсійного органу заявою про призначення пенсії за віком. Пенсія позивачу була призначена з 03.01.2024. Однак, згодом її виплата була припинена. В серпні 2024 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою щодо невиплати пенсії. На таке звернення позивачу було повідомлено про припинення нарахування та виплати пенсії, у зв`язку з неправомірним її призначенням. Підставою для відмови слугувала відсутність у позивача періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років. Позивач не погоджується з такими діями відповідача та вважає їх протиправними.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 08.04.2024 № 75 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03 січня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що однією із обов`язкових умов для призначення пенсії із застосуванням ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особа мала постійно проживати чи постійно працювати в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років, що підтверджується довідкою про період проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування. Наголошує, що згідно з даними військового квитка НОМЕР_1 позивач проходив військову службу з 26.05.1987 по 29.06.1989 в лавах радянської армії, що неможливо зарахувати до періоду постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки неможливо встановити належність до території радіоактивного забруднення, відтак право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у нього відсутнє. Також звертає увагу, що лише наявність посвідчення «Потерпілого від Чорнобильської АЕС» не є достатньою підставою для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 10.02.1993.

Згідно довідки Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 02.01.2024 №2 ОСОБА_1 дійсно проживає в с. Білка Березнівського району Рівненської області з народження 1969 року по теперішній час. Однак, в погосподарській книзі за 1986-1990 роки є запис про вибуття без дати та повернення 05.07.1989 з лав РА.

Село Білка Березнівського (нині - Рівненського) району Рівненської області, до 01.01.2015 відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, було віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

З 03.01.2024 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачу припинено виплату пенсії, у зв`язку з чим 26.08.2024 він звернувся до відповідача.

Листом від 25.09.2024 № 11150-10149/Х-02/8-1700/24 позивачу повідомлено, що з 03.01.2024 йому було призначено пенсію відповідно до статті 55 Закону № 796. З 03.01.2024 по 29.02.2024 проведено виплату такої пенсії. Разом з тим, за результатами перегляду рішення про призначення пенсії, 08.04.2024 було винесено рішення про відмову у призначенні такого виду пенсії у зв`язку з тим, що з 26.04.1986 по 01.01.1993 позивач прожив в зоні посиленого радіологічного контролю менше 4 років. До вказаного листа додано рішення від 08.04.2024 № 75 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Згідно вказаного рішення вік заявника становить 55 років 10 днів. Страховий стаж 27 років 3 місяці 29 днів (за необхідних 26 років). Відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку на 5 років, оскільки не виконана умова, а саме: особи, які постійно проживали або проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявне у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-ХІІ) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - за наявності страхового стажу не менше 31 року.

Згідно абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ, потерпілі від Чорнобильської катастрофи, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, згідно оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 08.04.2024 року №75, було не підтвердження факту проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання пенсійного органу безпідставними, з огляду на таке.

Село Білка Березнівського (нині - Рівненського) району Рівненської області, до 01.01.2015 відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, було віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач проживає в с. Білка Березнівського району Рівненської області з народження 1969 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 02.01.2024 №2. Однак, в погосподарській книзі за 1986-1990 роки є запис про вибуття без дати та повернення 05.07.1989 з лав РА, що жодним чином не спростовує факту проживання ОСОБА_1 в зоні посиленого радіоекологічного контролю на 01.01.1993 року не менше 4 років.

Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону № 796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом № 796-ХІІ, для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи обов`язковий період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26 квітня 1986 року. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом 4 років станом на 1 січня 1993 року, то його необхідно обраховувати з 26 квітня 1986 року по 1 січня 1993 року. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіоекологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з частиною 3 статті 65 Закону № 796-XII посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Зазначене кореспондується зі змістом пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501.

пунктом 6 Порядку №501 встановлено, що громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідач щодо наявності у позивача статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та чинності посвідчення не заперечують.

Спірним є питання проживання (роботи) позивача не менше чотирьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до положень підпункту 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №2 2-1 документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, для потерпілих від Чорнобильської катастрофи є:

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1, документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи є:

- для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

- для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;

- для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Таким чином, підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні радіаційного забруднення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19 вересня 2024 року у справі № 460/23707/22, від 11 листопада 2024 року у справі № 460/19947/23.

У постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 556/1172/17, від 11 березня 2024 року у справі № 500/2422/23, від 19 вересня 2024 року у справі № 460/23707/22, від 02 жовтня 2024 року у справі № 500/551/23 Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Отже, період перебування особи (навчання, роботи) на території, яка не віднесена до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, не може бути зарахований до періоду проживання (навчання та період роботи) на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції, враховуючи наведені висновки Верховного Суду та встановлений абзацом 2 підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 перелік документів, що подається особою для призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, дійшов висновку, що перебування у лавах радянської армії з 25.05.1987 по 05.07.1989 заперечує факт проживання його в зоні посиленого радіоекологічного контролю (с. Білка Березнівського району Рівненської області) у період з 25.05.1987 по 05.07.1989, проте це жодним чином не спростовує факту проживання позивача в зоні посиленого радіекологічного контролю станом на 01.01.1993 року менше 4 років.

З огляду на викладене, оскільки період проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 становить не менше 4 років, а тому позивач має право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Отже, за встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки період проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 становить не менше 4 років, позивач досягнув 55-річного віку і в нього наявний страховий стаж 27 років 3 місяці 29 днів (за необхідних 26 років, наявність якого не заперечується відповідачем), а тому є всі правові підстави для призначення пенсії, у відповідності до положень статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати позивачу з 23.01.2024 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у справі № 460/13392/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін