Справа № 340/1204/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1204/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року (головуючий суддя Сагун А.В.)

в адміністративній справі №340/1204/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 24.02.2025 до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст.37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, тобто у зв`язку із тим, що він був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, тобто у зв`язку із тим, що він був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.

В обґрунтування вимог зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вироком Ленінського районного суду м, Кіровограда від 09.04.2015 у справі №405/750/15-к визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч. І ст.263, ч.2 ст.410 КК України, та із застосуванням ст.69, ч.І ст.70 КК України був засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Згідно з даними військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 11.10.2012, 06.01.2023 останнього було знято з військового обліку.

Разом з тим, ОСОБА_1 було виявлено, що він рахується військовозобов`язаним і підлягає призову, тобто у Реєстрі відсутня інформація про виключення його з військового обліку.15.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про внесення відомостей до системи «Оберіг» про виключення його 06.01.2023 з військового обліку на підставі п.6 ч.6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

На звернення ОСОБА_1 від 15.11.2024 №36942 щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів ІНФОРМАЦІЯ_4 надана відповідь за вих.№5/14347/1 від 19.11.2024, згідно з якою відповідач проінформував, що ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (зі змінами в редакції від 19.12.2024) не містить таку підставу виключення з військового обліку особу, яку раніше засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Також вказано, що у наданій ОСОБА_1 копії військового квитка НОМЕР_2 на сторінці 22 наявна відмітка тільки про зняття з військового обліку. Запис про виключення з військового обліку на підставі п.6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ завірений підписом начальника ТЦК та СП (військового комісара) відсутній. Отже, з набранням чинності вказаних змін до Закону №2232-ХІІ ОСОБА_1 є таким, що підпадає під його дію як особа, яка не може бути виключеною з військового обліку.

Позивач вважає, що допущена відповідачем бездіяльність є протиправною, а тому відповідач зобов`язаний внести до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відмітку про виключення, з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (діючої на момент виникнення спірних правовідносин).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що така підстава, на яку вказує позивач, була передбачена у ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII до внесених змін Законом № 3633-IX від 11.04.2024 (набрання чинності відбулась 18.05.2024). Однак, суд не може застосувати вказану редакцію Закону № 2232-XII, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що звертався до 15.11.2024 р. із відповідним зверненням чи заявою до відповідача щодо виключення його з військового обліку, на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII. Зауважив, що зняття з військового обліку військовозобов`язаних не передбачає автоматичного виключення з обліку, а тому наявність у військовому квітку позивача запису про зняття з військового обліку не є окремою підставою виключення з військового обліку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує, що повноваження з виключення з військового обліку належали до обов`язків відповідача та повинні бути виконані ним без участі позивача.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вироком Ленінського районного суду м, Кіровограда від 09.04.2015 у справі №405/750/15-к визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч. І ст.263, ч.2 ст.410 КК України, та із застосуванням ст.69, ч.І ст.70 КК України був засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців (а.с.18-22).

Відповідно даних військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 11.10.2012, 06.01.2023 останнього було знято з військового обліку ( а.с.12-17).

15.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про внесення відомостей до системи «Оберіг» про виключення його 06.01.2023 з військового обліку на підставі п.6 ч.6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» ( а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_4 надана відповідь за вих.№5/14347/1 від 19.11.2024, згідно з якою відповідач проінформував, що ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (зі змінами в редакції від 19.12.2024) не містить таку підставу виключення з військового обліку особу, яку раніше засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Також вказано, що у наданій ОСОБА_1 копії військового квитка НОМЕР_2 на сторінці 22 наявна відмітка тільки про зняття з військового обліку. Запис про виключення з військового обліку на підставі п.6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ завірений підписом начальника ТЦК та СП (військового комісара) відсутній. Отже, з набранням чинності вказаних змін до Закону №2232-ХІІ ОСОБА_1 є таким, що підпадає під його дію як особа, яка не може бути виключеною з військового обліку ( а.с.24)

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст.37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (тт. у зв`язку із тим, що він був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину).

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі, воєнний стан був продовжений і діє на сьогоднішній день.

Крім цього, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII.

Крім того, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

На підставі матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо поточного правового статусу його як військовослужбовця та виключення з військового обліку 15.11.2024, на яку отримав відповіді від 19.11.2024.

Інших доказів звернення позивача до відповідача щодо виключення з військового обліку матеріали справи не містять.

Таким чином, до спірних правовідносин суд застосує законодавство, чинне на момент даних звернень, а саме в редакції від 30.10.2024 року.

Відповідно до ч. 5, 9 ст. 1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону № 2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом № 3543-XII.

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно з ч. 6 ст. 37 Закону №2232-XII визначено підстави для виключення громадяни України з військового обліку.

Так, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається.

До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Таким чином, у переліку підстав для виключення з військового обліку на момент виникнення спірних правовідносин (на момент звернення позивача із заявою до відповідача щодо спірного питання) відсутнє зазначення громадян України, які раніше були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що така підстава, на яку вказує позивач, була передбачена у ч. 6 ст. 37 Закону №2232-XII до внесених змін Законом №3633-IX від 11.04.2024 (набрання чинності відбулась 18.05.2024).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що позивач звертався до 15.11.2024 р. із відповідним зверненням чи заявою до відповідача щодо виключення його з військового обліку, на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII.

З вказаних підстав, є безпідставними вимоги позивача щодо обов`язку відповідача виключити його з військового обліку, на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Щодо посилання позивача, що відповідачу було відомо про вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2015 у справі №405/750/15-к, згідно з яким ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.410 КК України, та із застосуванням ст.69, ч.1 ст.70 КК України був засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, тобто про вирок суду, яким ОСОБА_1 було засудження до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно пп.8 п.1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ України від 30.12.2022 р. №1487 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно наданої представником відповідача до суду роздруківки електронної облікової картки з єдиного держаного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на позивача, розділ «судимість» - не заповнений ( а.с.53-54).

Згідно пояснень представника відповідача у ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутня особова справа позивача, оскільки рядовий склад, до якого відноситься позивач, обліковується за допомогою облікових карток.

Позивачем не надано до суду доказів звернення до відповідача із заявами до 15.11.2024 щодо поточного правового статусу його як військовослужбовця та виключення з військового обліку, а тому твердження представника позивача, що відповідачу було відомо про судимість позивача є необґрунтованими.

Щодо наявності у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 11.10.2012, даних, що 06.01.2023 останнього було знято з військового обліку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 с.5 ст. 37 Закону № 2232-XII ( в редакції чинній на 06.01.2023) з військового обліку військовозобов`язаних:

які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;

які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України;

які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;

в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідач вказує, що відсутні данні щодо підстав зняття позивача з обліку.

Зняття з військового обліку військовозобов`язаних не передбачає автоматичного виключення з обліку, а тому наявність у військовому квітку позивача запису про зняття з військового обліку не є окремою підставою виключення з військового обліку. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 28.08.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова