Справа № 320/1596/21
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року Справа №320/1596/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення неправомірним, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 14.01.2021 № 75 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення до відповідача із заявою відповідно до положень пункту 5 статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

В обґрунтування заявленого до суду позову позивач вказує про те, що в січні 2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої нею були надані: трудова книжка; копія паспорту та ідентифікаційного номеру; копій наказів ДП «Лан»; архівні довідки Яготинського районного трудового архіву; уточнюючу архівну довідку Мезенівської сільської ради від 08 грудня 2020 року за №110, №111 та №112, копію наказу від 11 листопада 1985 року, архівний витяг Володимирецької РДА Рівненської області від 21 грудня 2020 року за №04-01/270; копії витягів про норми обслуговування. Вказані документи, підтверджують роботу на посаді доярки та є достатньою підставою для призначення їй пенсії на пільгових умовах, оскільки з їх змісту вбачається період роботи, посада, характер виконуваної роботи та перелік первинних документів, у відповідності до яких вони видані. Сукупність цих характеристик відповідає вимогам до довідок, викладених у Постанові КМУ №637. Позивач наполягає на наявності в неї трудового стажу 20 років 8 місяців на посаді доярки, що підтверджено документами та має бути враховано відповідачем. В свою чергу, відповідач своїм рішенням від 14 січня 2021 року № 75 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах порушує право на призначення спірної пенсії, не обґрунтував законодавчо підстави прийняття такого рішення. Вимоги відповідача щодо надання уточнюючих довідок вважає необґрунтованими та безпідставними враховуючи положення ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» яка чітко визначає, що саме трудова книжка підтверджує стаж роботи, а в разі відсутності у ній записів про наявність трудового стажу, останній має підтверджуватись довідками. Звертає увагу, що неналежне ведення трудової книжки, допущені помилки при її заповненні не мають наслідків для неї, враховуючи висновки Верховного Суду викладені у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, відповідно не можуть бути підставою для не врахування спірного стажу та відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі (суддя Харченко С.В.).

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21 лютого 2024 року справу розподілено судді Войтович І.І.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року прийнято до провадження дану адміністративну справу, визначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач по суті заявлених вимог вважає правомірним спірне рішення від 14 січня 2021 року № 75 яким відмовлено позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відсутності підстав для його скасування. Покликаючись на положення частини 2 пункту 5 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункт 20 Порядку №637, зазначає, що згідно наданих документів довідок, трудової книжки вбачається, що позивач працювала на посаді доярки (оператором машинного доїння) з 01.04.1987 по 10.11.1994, 01.02.1995 по 20.03.2000, з 06.04.2002 по 18.08.2010, що з огляду на приписи чинного законодавства є недостатнім для зарахування вказаного стажу роботи до пільгового у зв`язку з відсутністю відомостей про виконаних встановлених норм обслуговування тварин, що є обов`язковою умовою для призначення пенсії на цих умовах. Жодний документ наданий позивачем не містить даних про норми обслуговування тварин. Довідки видані на підставі книг обліку праці та розрахунків, книг наказів. Відповідно право у позивача на призначення спірної пенсії відсутнє, підстав для призначення спірної пенсії не було встановлено та рішенням пенсійного органу відмовлено. Відповідач в позові просить суд відмовити.

Відповідачем подано до суду копії матеріалів пенсії справи (відмовний матеріал) позивача.

Дослідивши письмові докази, встановивши позиції сторін, викладені у позові та відзиві по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

05 січня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком згідно пункту 5 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надала до заяви копії документів: трудова книжка; копія паспорту та ідентифікаційного номеру; копій наказів ДП «Лан»; архівні довідки Яготинського районного трудового архіву від 07.12.2020 №04-03/379, №04-03/380; уточнюючу архівну довідку Мезенівської сільської ради від 08 грудня 2020 року за №110, №111 та №112, копію наказу від 11 листопада 1985 року, архівний витяг Володимирецької РДА Рівненської області від 21 грудня 2020 року за №04-01/270; копії витягів про норми обслуговування.

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ у Київській області прийнято рішення від 14 січня 2021 року № 75, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заявниця не набула необхідного пільгового стажу.

Вказане рішення вмотивовано тим, що відповідно до п. 20 Порядку №637 в довідках жінок, які працювали доярками/операторами машинного доїння має бути зазначено інформацію про виконання встановлених норм обслуговування. Згідно наданих документів страховий стаж становить 30 років 8 місяців 18 днів. Не враховано до страхового стажу період роботи з 19.12.1982 по 04.09.1985, оскільки маються виправлення в даті наказу про звільнення. Право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, дострокової пенсії відсутнє.

Позивач не погодилася з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком та звернулася до суду даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV (у редакції на час звернення позивача із заявою) на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

До набрання чинності Законом №1058-IV діяв Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що умовами для призначення жінці пільгової пенсії за віком, яка працювала дояркою (операторам машинного доїння), свинаркою-операторам в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства є досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7, згідно з яким до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «доярка» та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №701/1232/16-а.

Щодо належності у жінок, що працювали доярками/операторами машинного доїння довідок із інформацією про виконання встановлених норм обслуговування, суд зазначає слідуюче.

Як встановлено судом та проти чого не заперечує відповідач, позивачем було подано до заяви про призначення спірної пенсії, серед іншого копії: наказів ДП «Лан»; архівні довідки Яготинського районного трудового архіву від 07.12.2020 №04-03/379, №04-03/380; уточнюючу архівну довідку Мезенівської сільської ради від 08 грудня 2020 року за №110, №111 та №112, копію наказу від 11 листопада 1985 року, архівний витяг Володимирецької РДА Рівненської області від 21 грудня 2020 року за №04-01/270; копії витягів про норми обслуговування.

Зокрема, позивачем надано копії витягів норм обслуговування: за період з 1987 по 1994 роки, з 1995 по 2000 роки, з 2001 по 2004 роки.

Згідно довідок КУ «Яготинський районний трудовий архів» від 07.12.2020 №04-03/379 підтверджено норми обслуговування за період з 1995 по 2000 роки, від 07.12.2020 №04-03/380 за період з 2001 по 2004 роки.

Записи витягів, довідок відповідачем не оспорюються.

Враховуючи записи в трудовій книжці та документів, наявних у справі і наданих позивачем до пенсійного органу вбачається, що згідно наказу Мезінського цукрового комбінату від 11.11.1985 ОСОБА_1 призначена на посаду доярки з 12.11.1985.

З архівної довідки Яготинського районного Трудового архіву від 07.12.2020 за №04-03/379 вбачається виконання ОСОБА_1 в ДП «Лан» встановлених трудоднів за період з 1995 року по 2000 року.

З аркушів 6-7 трудової книжки вбачається місце роботи ОСОБА_1 в період з 11.12.1985 по 24.02.1987 Мезенський сахкомбінат на посаді доярка. Стаж роботи склав 1 рік 3 місяці.

З аркушів 38-39 трудової книжки вбачається місце роботи ОСОБА_1 в КСП ім Свердлова на посаді доярки з 01.04.1987 по 10.11.1994. Як вбачається з виписки КСП ім Свердлова посада на якій працювала ОСОБА_1 є доярка. Стаж роботи склав 7 років.

З аркушів 38-39 трудової книжки вбачається запис про прийняття ОСОБА_1 до КСП «Мрія» час роботи з 01.01.1995 по 20.03.2000. Як вбачається з архівної довідки КУ «Яготинський районний трудовий архів» від 07.12.2020 за №04-03/379 заробітну плату ОСОБА_1 отримувала за посаду доярки. Стаж роботи становить 5 років 1 місяць.

З аркушів 36-37 трудової книжки вбачається період роботи ОСОБА_1 в ДП «Лан» на посаді оператора машинного доїння з 06.04.2002 по 18.08.2010. Стаж роботи становить 7 років 4 місяці.

Таким чином, позивачка протягом 20 років 8 місяців працювала дояркою, та виконувала встановлені норми обслуговування корів.

Також суд враховує та зазначає, що зазначені інші періоди роботи позивача, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідач не оспорює. Заперечень щодо записів відповідач суду не виснував.

Суд у висновку враховує, що наданими документами до заяви, підтверджено факт виконання позивачем встановлених норм обслуговування тварин за вказаними вище дослідженими періодами.

Отже, матеріалами справи підтверджено наявність пільгового стажу доярки (оператора машинного доїння) з виконанням встановлених норм обслуговування тварин, тобто у вказані періоди часу позивач працювала на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та виконувала встановлені норми обслуговування.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 №699/155/17.

Доказів того, що позивач не виконувала норми обслуговування за встановлених господарствах, відповідачем не надано.

Суд також зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Також, з оскаржуваного рішення, органом пенсійного фонду не зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача, що відображені в її трудовій книжці з 19.12.1982 по 04.09.1985, оскільки відсутнє маються виправлення в наказі на звільнення.

Суд зазначає, що на момент заповнення трудової книжки позивача 07 жовтня 1980 року, чинною була Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Госкомтруда СРСР від 20 червня 1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162).

Така Інструкція втратила чинність 29 липня 1993 року у зв`язку з набранням чинності Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Пунктом 1.1 Інструкції № 162 передбачалося, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Подібні за змістом приписи містить Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (надалі - Інструкція № 58).

Так, відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 58).

Аналіз наведених положень як Інструкції № 162, так і Інструкції № 58 дає підстави дійти висновку, що обов`язок ведення трудових книжок покладено на роботодавців, тому неналежне ведення таких не може позбавити працівника права на соціальний захист, зокрема й на отримання пенсійних виплат.

Більше того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Зі змісту спірних записів трудової книжки позивача від 01 жовтня 1980 року встановлено, що в записах № 5 та № 7 щодо періоду роботи з 19.12.1982 по 04.09.1985 на Мезенівському цукровому заводі міститься відмітка дочірнього підприємства ТОВ «Агро Інвест Україна ЛАН» про виправлення в наказі на звільнення щодо прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

Однак пенсійним органом не було враховано до страхового стажу періоди роботи з 19.12.1982 по 04.09.1985 згідно зазначеної трудової книжки, через наявність вказаного виправлення у прізвищі позивача.

Судом встановлено, що позивачу належить трудова книжка від 01 жовтня 1980 року, решта записів не оспорюються відповідачем, подані інші документи на предмет їх приналежності позивачу пенсійним органом не оспорюється. Автентичність записів трудової книжки відповідачами не оспорюється. Вказана трудова книжка містить усі належним чином внесені записи про роботу позивача у спірному періоді. Такі записи не містять некоректних виправлень/підтирань, ні інших неточностей, які б давали підстави сумніватись у їх достовірності.

Як зазначено вище судом недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Тобто, позивач не має нести відповідальність за допущені в записі помилки у її прізвищі при заповненні трудової книжки уповноваженим представником.

Враховуючи правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №677/277/17, суд зазначає, що на момент внесення до трудової книжки спірних записів про роботу позивача ОСОБА_1 обов`язок ведення трудових книжок покладався на адміністрацію підприємства (на роботодавця), а тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи, що зазначений у трудовій книжці, до страхового стажу.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що у постанові від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).

Позаяк позивачем не заявлено вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи з 19.12.1982 по 04.09.1985, вказує про протиправність таких дій, в цілому заявляє про скасування спірного рішення, але враховуючи що судом встановлено порушене право позивача на зарахування даного періоду до її стажу, суд приходить до висновку, що не зарахування відповідачем до стажу позивача періоду роботи з 19.12.1982 по 04.09.1985 є протиправним.

Враховуючи викладене в сукупності суд приходить до висновку, що рішення від 14 січня 2021 року № 75 про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправним і його слід скасувати, оскільки як встановив суд подані позивачем документи підтверджують наявність у неї достатньої кількості стажу роботи дояркою.

Обираючи належний спосіб захисту встановленого порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи спірний період з 19.12.1982 по 04.09.1985.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як зазначено судом вище стаж позивача що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах склав більше 20 років. Позивач звернулась із заявою та документами до пенсійного органу 05.01.2021. На момент звернення позивач досягла 56 років.

Відтак, враховуючи встановлений стаж роботи позивача дояркою, та вік, які є достатнім для призначення спірної пенсії, суд вважає необхідним визначити належний спосіб захисту встановленого порушеного права позивача на спірну пенсію, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати її звернення за призначенням пенсії.

Як зазначено у статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1816,00 грн, сплачений квитанцією від 03.02.2021 №9734.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14 січня 2021 року № 75 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 19.12.1982 по 04.09.1985 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до положень пункту 5 частини 2 статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, з 05 січня 2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () витрати по сплаті судового збору у сумі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.