Справа № 240/14068/25
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/14068/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Д.М.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

05 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2025 року позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 802 від 28.04.2025, яким ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме звільнення зі служби в поліції.

Також, позивач просив поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської дільниці № 1 відділення поліції № 3 Житомирського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області та стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (за період з 29.04.2025 по 22.05.2025) у розмірі 25450,20 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду відмовлено.

Заяву Головного управління Національної поліції в Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що отримав наказ 06.05.2025 засобами поштового зв`язку. Постановою Хорошівського районного суду Житомирської області у справі №276/692/25 провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Про факт набрання законної сили постанови Хорошівського районного суду Житомирської області від 30.04.2025 у справі №276/692/25, позивачу стало відомо 20.05.2025. Договір про надання правничої допомоги №22/05 ОСОБА_1 уклав 22.05.2025. Адміністративний позов подано 23.05.2025. З урахуванням вказаного та незначного проміжку пропуску позивач вважає, що наявні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

11.07.2025 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в кому останні заперечує щодо задоволення вимог апеляційної скарги, та зазначає, що в межах даного предмету позову суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишенння без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки останнім пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи за їх участі, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23.05.2025 представник ОСОБА_1 подав до Житомирського окружного адміністративного суду адміністративний позов.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним, скасування наказу та поновлення на посаді.

12.06.2025 представником відповідача до суду було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Заява обґрунтована тим, що 30.04.2025 позивачу було надіслано наказ ГУНП в Житомирській області від 30.04.2025 № 278 о/с, яким ОСОБА_1 було звільнено зі служби, та наказ ГУНП в Житомирській області від 28.04.2025 № 802, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Спірні накази позивачем отримано 06.05.2025, про що позивач самостійно зазначив у позовній заяві, тобто 15-денний строк завершився 21.05.2025.

16.06.2025 представник позивача подав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, мотивуючи це тим, що позивач очікував на набрання законної сили постановою Хорошівського районного суду Житомирської області від 30.04.2025 у справі № 276/692/25, яка набрала законної сили 12.05.2025, про що йому стало відомо 20.05.2025 з даних Єдиного державного реєстру судових рішень. Також позивач проживає в сільській місцевості, через що мав обмежений доступ до професійної правничої допомоги, а договір з адвокатом було укладено лише 22.05.2025, після чого позовну заяву подано 23.05.2025.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що предметом розгляду у вказаній справі є наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.04.2025 № 802 "Про застосування дисциплінарного стягнення", який позивач отримав 06.05.2025, тому днем виникнення підстав для звернення до суду є 06.05.2025, про що зазначає сам позивач.

У той же час адміністративний позов було подано 23.05.2025, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку.

На думку суду першої інстанції, до правовідносин, які склались у цій справі, необхідно застосовувати положення частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту, які передбачають оскарження наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення протягом 15 днів з дня ознайомлення з відповідним наказом.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Хорошівського районного суду Житомирської області від 30.04.2025 у справі № 276/692/25 набрала законної сили 12.05.2025, а до суду позивач звернувся лише 23.05.2025. Позивач, будучи обізнаним про скорочені строки звернення до суду, по-перше, не був зобов`язаний очікувати набрання законної сили постановою, оскільки строк оскарження дисциплінарного стягнення обчислюється з дня ознайомлення з наказом по особовому складу, тобто з 06.05.2025, а по-друге, з незрозумілих суду причин дізнався про набрання законної сили постановою лише 20.05.2025. Суд звертає увагу, що відповідно до статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом. За змістом частин 1 та 2 статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Суд також враховує той факт, що єдиним суб`єктом, який міг оскаржити постанову Хорошівського районного суду Житомирської області від 30.04.2025 у справі № 276/692/25, є особа, щодо якої її винесено, тобто сам позивач. Будь-яких доказів того, що у позивача були відсутні можливості отримати інформацію про набрання постановою законної сили раніше, ніж 20.05.2025, суду не надано.

Крім того, звернення за професійною правничою допомогою є безумовним правом позивача, але його реалізація не звільняє від обов`язку дотримуватися процесуальних строків. Право на правову допомогу, гарантоване статтею 59 Конституції України, передбачає свободу вибору часу та способу отримання такої допомоги, однак відповідальність за своєчасність звернення до суду лежить виключно на позивачеві. Звернення до адвоката лише 22.05.2025, тобто вже після закінчення строку звернення до суду, не може вважатися об`єктивною перешкодою для подання позову в установлений законом строк, оскільки позивач мав достатньо часу для організації правової підтримки. Наведені вище обставини свідчать виключно про організацію позивачем процесу з підготовки позовної заяви, що є суто суб`єктивною причиною.

Суд першої інстанції наголосив, що дотримання строку звернення за захистом своїх прав є однією з умов реалізації процесуальних прав і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.

Враховуючи те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2-3 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Предметом позову у вказаній справі є оскарження наказу начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.04.2025 № 802 "Про застосування дисциплінарного стягнення", який позивач отримав 06.05.2025 (не заперечується сторонами у справі).

Адміністративний позову до суду подано 23.05.2025.

Законом України від 15.03.2022 № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» (далі Закон №2123-IX) внесено зміни до указаних нормативно-правових актів. Зокрема, Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким з 01.05.2022, зокрема, запроваджено інші строки звернення до суду.

Згідно з ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (пункт 1) (такий правовий режим триває й на сьогодні).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що приймаючи Закон №2123-ІХ та доповнюючи Дисциплінарний статут розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», зокрема щодо встановлення такого короткого строку на оскарження дисциплінарного стягнення, законодавець мав на меті оптимізувати діяльність поліції, у тому числі, під час дії режиму воєнного стану, та врегулювати питання діяльності поліції передусім в умовах воєнного стану.

Тобто, внесення відповідних змін до Дисциплінарного статуту спрямовані на забезпечення діяльності поліції та ефективного виконання нею завдань в умовах воєнного стану, а також задля швидкого та оперативного реагування на дії (бездіяльність) поліцейського, у разі кваліфікування їх як такі, що можуть виразитися у грубому порушенні службової дисципліни в умовах посиленого варіанту службової діяльності та (або) підриву авторитету Національної поліції України в цілому.

У випадку наявності колізії між загальним (КАС України) та спеціальним законом (Дисциплінарний статут) застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 08.02.2023 у справі № 120/7567/22, від 31.05.2023 у справі № 160/9356/22, від 31.10.2023 у справі № 340/4394/22, від 30.11.2023 у справі № 500/1224/23, від 28.03.2024 у справі № 420/22052/23, від 30.09.2024 у справі №520/5571/24, від 04.10.2024 у справі № 580/4340/24, від 27.12.2024 у справі № 420/13235/24, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від нього.

Отже, з урахуванням зазначеного, останнім днем звернення до суду (в межах даних правовідносин) є 21.05.2025.

Щодо доводів апелянта в частині судового рішення Хорошівського районного суду Житомирської області від 30.04.2025 у справі № 276/692/25, колегія суддів зазначає, що адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, що мають різні суб`єкти, підстави, порядок притягнення та наслідки.

Крім того, колегія суддів зауважує, що апелянт пов`язує підставу для поновлення не з судовим рішенням Хорошівського районного суду Житомирської області від 30.04.2025, а саме з набранням законної сили судового рішення Хорошівського районного суду Житомирської області від 30.04.2025 та ознайомлення з ним 20.05.2025 з даних автоматизованої системи "ЄДРСР" (дана обставина жодним належним доказом не підтверджується). Однак, факт набрання законної сили рішення в одній справі не може слугувати належною, достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду та не носить характер непереборної обставини, в межах іншої (за даних правовідносин)

Щодо доводів апелянта в частині звернення за професійною правничою допомогою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звернення за професійною правничою допомогою є безумовним правом позивача, але його реалізація не звільняє від обов`язку дотримуватися процесуальних строків. Право на правову допомогу, гарантоване статтею 59 Конституції України, передбачає свободу вибору часу та способу отримання такої допомоги, однак відповідальність за своєчасність звернення до суду лежить виключно на позивачеві. Звернення до адвоката лише 22.05.2025, тобто вже після закінчення строку звернення до суду, не може вважатися об`єктивною перешкодою для подання позову в установлений законом строк, оскільки позивач мав достатньо часу для організації правової підтримки. Наведені вище обставини свідчать виключно про організацію позивачем процесу з підготовки позовної заяви, що є суто суб`єктивною причиною.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій інших осіб. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Щодо доводів апелянта в частині незначного пропуску строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що законодавець з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану, встановив менший строк звернення до суду, в межах питань дисциплінарних стягнень, а тому у суду відсутні підстави для збільшення вказаного строку без належних на те підстав.

Поряд з цим, колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Відповідно до ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.