Справа № 420/21676/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ, що не відповідають вимогам ст.ст.43,63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII, рішенню Одеського окружного адміністративного суду в справі №1540/4316/18 від 28.09.2018 року щодо зменшення з 01 лютого 2023 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% на 70 % грошового забезпечення, обчисленням пенсії із розрахунку основного розміру: 70% грошового забезпечення за підсумком: 32305,99 грн та обмеженням пенсіїї максимальним розміром:23356,74 грн і письмової відмови вих. 18181-16528/П-02/8-1500/25 від 30.06.2025 року сплачувати пенсію з 01 лютого 2023 року за основним розміром: 90% грошового забезпечення та без обмеженням пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ нарахувати ОСОБА_1 пенсію з 01 лютого 2023 року в розмірі 90% грошового забезпечення, сплатити пенсію з 01 лютого 2023 року за основним розміром: 90% грошового забезпечення без обмеженням пенсії максимальним розміром: 23356,74 грн із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №1540/4316/18 від 28.09.2018 року та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ, що не відповідають вимогам ст.ст.43,63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII, щодо сплати з 01 січня 2025 року пенсії ОСОБА_1 з застосуванням обмежуючих коефіцієнтів передбачених постановою КМУ «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану» від 03.01.2025 №1 із обмеженням її максимальним розміром: 28015,73 грн. та відмови вих. 11050-8766/П-02/8-1500/25 від 21.04.2025 року сплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року в розмірі фактично нарахованої відповідачем суми: 37372,99- грн;

- зобов`язати ГУ ПФУ сплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01 січня 2025 року в розмірі фактично нарахованої суми: 37372,99- грн з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення , премії та індексації), без застосування обмежуючих коефіцієнтів передбачених постановою КМУ «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану» від 03.01.2025 №1 і без обмеження підсумка пенсії: 37372,99- грн максимальним розміром в сумі: 28015,73 грн та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ, що не відповідають вимогам ст.ст.43,63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII, щодо сплати з 01 березня 2025 року проіндексованої пенсії ОСОБА_1 з застосуванням обмежуючих коефіцієнтів передбачених постановою КМУ «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану» від 03.01.2025 №1 із обмеженням її максимальним розміром 28015,73 грн та відмови вих. 11050-8766/П-02/8-1500/25 від 21.04.2025 року сплачувати проіндексовану пенсію ОСОБА_1 з 01 березня 2025 року в розмірі фактично нарахованої відповідачем суми: 38872,99- грн ;

- зобов`язати ГУ ПФУ сплачувати ОСОБА_1 проіндексовану пенсію з 01 березня 2025 року в розмірі фактично нарахованої суми: 38872,99 грн з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення , премії та індексації), без застосування обмежуючих коефіцієнтів передбачених постановою КМУ «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану» від 03.01.2025 №1 і без обмеження підсумка пенсії:38872,99- грн максимальним розміром в сумі: 28015,73 грн та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум;

- cтягнути з ГУ ПФУ нараховану, але невиплачену з 01.01.2025 пенсію ОСОБА_1 з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів по день фактичної виплати відповідно до частини другої статті 55 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262), має статус ветерана війни - учасника бойових дій (посвідчення ветерана війни учасника бойових дій: серія НОМЕР_1 від 17.11.2006 р). Пенсія призначена у розмірі 90% грошового забезпечення.

Позивач зазначив, що він звертався до суду за захистом порушених пенсійних прав. Зокрема, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 року по справі №1540/4316/18 було задоволено його позов, визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано перерахувати відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» розмір пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року по справі №420/12933/24 задоволено його позов, визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано сплачувати з 01 березня 2024 року обчислену і проіндексовану пенсію за вислугу років ОСОБА_1 за підсумком 33147,76 грн без обмеження максимальним розміром: 23610, 00 грн. з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 задоволено його позов, визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО109296 від 17.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач вказує, що з 01.01.2025 року відповідач безпідставно обмежив розмір виплачуваної пенсії застосувавши положення п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Згідно з перерахунком пенсії з 01.01.2025 року здійснено перерахунок основного розміру пенсії 90% від грошового забезпечення та нараховано в підсумку пенсія (з надбавками) у розмірі: 35147,76 грн. Фактично сплачувалась пенсія в розмірі: 28015,73 грн. Пенсія обмежена граничним розміром виплати: 28015,73 грн.

З 01.03.2025 року відповідачем здійснено перерахунок основного розміру пенсії 90% від грошового забезпечення та нараховано пенсія (з надбавками) у розмірі: 36647,76 грн, Фактично сплачувалась пенсія в розмірі: 28015,73 грн Пенсія обмежена граничним розміром виплати: 28015,73 грн.

На виконання рішення суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 пенсія перерахована з 01.02.2023 року за довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2023 року.

Згідно з перерахунком з 01.02.2023 року здійснено перерахунок основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення та нарахована у розмірі: 32305,99 грн, але сплачується відповідачем із обмеженням граничним розміром виплати: 23356,74 грн.

За перерахунком з 01.03.2023 року здійснено перерахунок основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення, пенсія нарахована у розмірі 33805,99 грн, але сплачується відповідачем із обмеженням граничним розміром виплати: 23356,74 грн.

З 01.03.2024 року здійснено перерахунок основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення, пенсія у розмірі:37372,99 грн, але сплачується відповідачем із обмеженням граничним розміром виплати: 35147,76 грн.

З 01.03.2025 року здійснено перерахунок основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення, пенсія нарахована у розмірі:38872,99 грн, але сплачується відповідачем із обмеженням граничним розміром виплати: 28015,73 грн

Також з 01.07.2025 року здійснено перерахунок основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення, пенсія нарахована у розмірі:38872,99 грн, але сплачується відповідачем із обмеженням граничним розміром виплати: 28015,73 грн.

Позивач звертався до відповідача щодо усунення порушень при перерахунку його пенсії на підставі рішення суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25, проте його заява залишена без звдоволення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016року № 7-рп/2016 та практику Верховного Суду. Також вважає, що його право на отримання пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення визначена рішенням суду.

Ухвалою суду від 07.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін у порядку ст.262 КАС України за наявними у справі матеріалами в електронній формі.

Ухвалою суду від 08.09.2025 року повернуто без розгляду клопотання

Ухвалами суду від 08.09.2025 року відмовлено у задоволенні клопотань ГУ ПФУ щодо зупинення провадження у справі та притягнення до участі у справі Міністерство соціальної політики України.

Представник відповідача у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що безпідставною є вимоги позивача щодо обмеження пенсії застосовуються на підставі Закону України від 08.07.2011 року №3668, оскільки вказаний Закон не визнаний не конституційним.

Також представник відповідача зазначив, що на виконання ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» КМУ прийняв постанову №1, яка розроблена та прийнята КМУ на виконання своїх конституційних повноважень з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат та є обов`язковою для виконання органами Пенсійного фонду України.

На думку представника права позивача ГУ ПФУ не порушувало.

Справу розглянуто у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», має статус ветерана війни - учасника бойових дій (посвідчення ветерана війниучасника бойових дій: серія НОМЕР_1 від 17.11.2006 р). Пенсія позивачу призначена з 28.12.2006 року у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивачу перерахована пенсія на підставі постанови КМУ №103 з 01.01.2018 року. При цьому був знижений відсотковий розмір пенсії до 70% грошового забезпечення та не включені додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з відомостями автоматизованої системи діловодства суду позивач звертався до суду за захистом порушених ГУ ПФУ його пенсійних прав, у тому числі щодо відсоткового розміру пенсії та обмеження максимального розміру пенсії.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 року по справі №1540/4316/18 було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано перерахувати відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» розмір пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 року по справі №420/4396/21 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано з 01.04.2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 року по справі №420/15556/22 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату з 01 жовтня 2022 року проіндексовану пенсію за вислугу років ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 року по справі №420/5438/23 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо обмеження пенсії йому максимальним розміром при проведенні її перерахунку та виплати з 01 березня 2023 року за результатами індексації, проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році та зобов`язано здійснити з 01 березня 2023 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 року по справі № 420/34887/25 визнано протиправними дії ГУ ПФУ, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 року по справі № 420/37063/25 визнано протиправними дії ГУ ПФУ, зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та пенсії з 01.02.2022 року на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки № ЮО 109296 від 08.11.2023 року з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 15% від посадового окладу і премії в розмірі 35% від посадового окладу та здійснити виплату донарахованих сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року по справі № 420/12933/24 визнано протиправними дії ГУ ПФУ, зобов`язано ГУ ПФУ сплачувати з 01 березня 2024 року обчислену і проіндексовану пенсію за вислугу років ОСОБА_1 за підсумком 33147,76 грн без обмеження максимальним розміром: 23610, 00 грн. з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду від 16.12.2024 року по справі №420/29168/24 ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлена довідка № ЮО109296 від 17.01.2025 позивачу про грошове забезпечення станом на 01.01.2023 року для перерахунку пенсії з 01.02.2023 року та направлена до ГУ ПФУ для здійснення перерахунку пенсії.

Проте ГУ ПФУ не здійснило перерахунок, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО109296 від 17.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

При здійсненні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 йому знов зменшений відсотковий розмір пенсії з 90 до 70% грошового забезпечення, а також застосоване обмеження максимального розміру пенсії.

Згідно з перерахунком пенсії з 01.02.2023 року розмір пенсії позивача з розрахунку 70% грошового забезпечення склав 28117,78грн, а з урахуванням надбавок, індексації -32305грн. В перерахунку вказано, що з урахуванням максимального розміру пенсії він склав 23536,74грн

За перерахунком з 01.03.2023 року здійснено перерахунок основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення -28117,78грн, пенсія нарахована з урахуванням надбавок, індексації пенсія склала 333805,99грн, проте з урахуванням максимального розміру пенсії визначено 23356,74 грн.

З 01.03.2024 року здійснено перерахунок основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення,що склало 28117,78грн, з урахуванням надбавок, індексації пенсія склала 37372,99грн, до виплати визначено 35147,76 грн.

З 01.03.2025 року з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» здійснено перерахунок основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення, пенсія нарахована у розмірі:38872,99 грн, з урахуванням обмеження максимальним розміром пенсії визначено 35147,76 грн. До вказаного розміру пенсії - 35147,76 грн застосовані обмеження встановлені постановою КМУ №1, та до виплати позивачу визначена пенсія у розмірі 28015,73грн.

Вказані перерахунки здійснені на виконання рішення суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО109296 від 17.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023року.

Судом також встановлено, що до виконання рішення суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 позивачу був здійснений перерахунок з 01.01.2025 року та застосовані положення постанови КМУ №1 до розміру пенсії 34147,76грн. У вказаному перерахунку пенсія була розрахована з 90% грошового забезпечення (28769,50) та склала 25892,55грн, тобто до перерахунку пенсії за довідкою про грошове забезпечення станом на 01.01.2023

Отже згідно з перерахунками пенсії позивача до розміру його пенсії застосований Закон України від 08.07.2011 № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, постанова КМУ №1 та розмір пенсії розрахований з 70% грошового забезпечення.

Таким чином, предметом спірних правовідносин є правомірність застосування до розміру пенсії позивача при перерахунку його пенсії на підставі рішення суду Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI, постанови КМУ №1, а також правомірність зменшення відсоткового розміру пенсії позивача з 90 до 70% грошового забезпечення.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема. Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частинами 1,2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

При цьому відповідно до ст.64 Закону №2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до ч.4 ст.63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо відсоткового розміру пенсії позивача то за сталою судовою практикою та правовими висновками Верховного Суду викладеного у постанові від 04.02.2019 року по справі №240/5401/18

Пенсія військовослужбовцю нараховується та виплачується з відсоткового розміру при призначенні пенсії.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року (далі Закон України №3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України №1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014 року, до ч. 2 ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ внесено зміни та відповідно цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами «70».

Вказаними законами не змінені положення ст. 63 Закону №2262-ХІІ, якою встановлені підстави та порядок перерахунку пенсії військовослужбовцям, у зв`язку з чим доводи позивача є обґрунтованими.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд, зокрема в постанові від 04.02.2019 року по справі №240/5401/18 зазначив, що системний аналіз норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VI та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст.63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону№3668-VI та Закону №1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ , яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Практика Верховного Суду щодо визначення відсоткового розміру пенсії є сталою, відповідно до якої при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Позивачу призначена пенсії з розрахунку 90% грошового забезпечення. Право саме на такий відсотковий розмір пенсії позивача також підтверджена рішеннями суду по справам №1540/4316/18, №420/4396/21. Отже позовні вимоги позивача про протиправність дій відповідача щодо зниження йому відсоткового розміру пенсії з 90% до 70% при перерахунку пенсії з 01.02.2023 року є обгрунтуваними.

Також є обґрунтованими позовні вимоги позивача протиправність дій відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру його пенсії при здійсненні її перерахунку на підставі рішення суду.

Пенсії військовослужбовців при будь-якому перерахунку не підлягають обмеженню, оскільки обмеження пенсій військовослужбовців встановлювались ч.7 ст.43 Закону України №2262-ХІІ, проте вказані рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону є такими, що втратили чинність.

Вказаний висновок суду зроблений на підставі висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України повинні бути враховані при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Вказані висновки сформовані в постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року у справі №813/678/18, від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18 та полягають у наступному.

Закон України №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом .

Згідно із Законом України від 24.12.2015 №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016№ 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 не чинною є ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими. Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Відповідно до ст.1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.

Висновки Верховного Суду з цього питання є сталою судовою практикою та підтверджені у постанові від 25.01.2024 року у справі №300/2754/23.

Отже застосування при перерахунках пенсії позивача Закону України № 3668 VI є протиправним.

Також протиправним є застосування до пенсії позивача положень постанови КМУ №1, виходячи з наступного.

19.11.2024 року прийнято Закон України № 4059-IX «Про Державний бюджет на 2025 рік», статтею 46 якого установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного Закону постановою КМУ прийнята постанова №1, якою визначений розмір і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій

Відповідно до Постанови №1, для тієї частини пенсійних виплат, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановлюються коефіцієнти до відповідних сум перевищення: від 10 до 11 прожиткових мінімумів - 0,5, від 11 до 13 прожиткових мінімумів - 0,4, від 13 до 17 прожиткових мінімумів - 0,3, від 17 до 21 прожиткових мінімумів 0,2. Для виплат, які перевищують 21 розмір прожиткового мінімуму, встановлено коефіцієнт 0,1.

Також пунктом 2 постанови №1 визначено коло осіб, до пенсій яких не застосовуються коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови.

Оскільки позивач не відносився до осіб, вказаних у п.2 постанови №1, до розміру його пенсії, якій перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, застосовані встановлені п.1 коефіцієнти до відповідних частин пенсії, в результаті чого пенсія позивача була зменшена.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (п.6 ч.1 ст.92).

Частиною другою статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ /надалі Указ № 64/2022/, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежується конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.

Постанова КМУ №1, якою визначений розмір і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій в період воєнного стану, прийнята на виконання ст.46 Закону України № 4059-IX від 19.11.2024 року «Про Державний бюджет на 2025 рік».

Між тим, відповідно до ч.3 ст.1-1 Закону №2262-ХІІ зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У рішеннях від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 та від 30.11.2010 № 22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

В абзацах 2 та 3 пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020 № 10-р/2020 зазначено, що виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного Кодексу України, так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями п.1 ч.2 ст.92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абз.8 пп.2.2 п. 2 мотивувальної частини). Ураховуючи викладене, Конституційний Суд України вкотре наголошує на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить ст.6, ч.2 ст.19, ст.130 Конституції України.

Відповідно до ч.3 ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

У разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.

Законом №2262-ХІІ і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" і постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".

Таким чином, застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови КМУ №1 є протиправним.

В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, якою визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд враховує висновки Верховного Суду щодо спірних правовідносин.

Так, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.02.2025 року відмовлено у відкритті провадження за поданням судді Харківського окружного адміністративного суду Полях Н.А про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №520/909/25, в якій позивач, крім іншого, просив зобов`язати ГУ ПФУ виплатити йому без обмеження граничним (максимальним) розміром та без застосування до суми перевищення коефіцієнту, визначеного постановою Кабінету Міністрів України №1.

Колегія суддів в даній ухвалі, звернула увагу на те, що Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 17.03.2023 у справі № 340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2,3 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зниження відсоткового розміру пенсії позивача до 70% грошового забезпечення та щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668 - VI та з 01.01.2025 року із застосуванням положень п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1 та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 року з розрахунку 90% грошового забезпечення пенсії без обмеження її максимального розміру на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668 - VI, а також здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2025 пенсії без застосування положень п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з ГУ ПФУ нарахованої, але невиплачену з 01.01.2025 пенсії ОСОБА_1 з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів по день фактичної виплати відповідно до частини другої статті 55 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки за змістом вказаної норми заборгованість по пенсії виплачується одночасно з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Тобто для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів необхідною умовою є виплата заборгованості та втрата доходів нараховується саме по день фактичної виплати. Вказані умови нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів визначені також Законом України від 19.10.2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зниження при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 її розміру до 70% грошового забезпечення, визначеного довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО109296 від 17.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО109296 від 17.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження на підставі Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» з 01.02.2023, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.03.2025 року максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО109296 від 17.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.02.2023, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.03.2025 року пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 року по справі №420/5082/25 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО109296 від 17.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, без обмеження її максимального розміру на підставі Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зниження ОСОБА_1 з 01.01.2025, 01.03.2025 року основного розміру пенсії із застосуванням положень п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2025, 01.03.2025 року основного розміру пенсії без застосування положень п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва