Справа № 400/8588/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 р. № 400/8588/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТериторіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, вул. Олексія Вадатурського, 14,м. Миколаїв,54005,

до відповідачаВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,54056, просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,54056

треті особиОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

проскасування постанови від 05.08.2025 року ВП № 78656946,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач) про скасування постанови від 05.08.2025 ВП № 78656946 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.08.2025 року у виконавчому провадженні №78656946 відповідачем винесено постанову про накладення на ТУ ССО у Миколаївській області штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у справі № 400/7987/24. Позивач стверджує, що невиконання ним рішення обумовлене не протиправною бездіяльністю чи недбалістю, а відсутністю фінансування, що виключає можливість притягнення його до відповідальності. В затвердженому на 2025 рік кошторисі ТУ Служби за КПКВ 0501150 КЕКВ 2800 відсутні кошторисні призначення для виплати ОСОБА_1 при звільненні компенсації за невикористані в 2024 р. дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, згідно з ст. 16- Закону України "Про відпустки".

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору.

Недоліки позову позивачем усунуто.

Ухвалою суду від 22.08.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні з урахуванням особливостей, встановлених ст.ст.268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ. Суд встановив відповідачу десятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, витребував у відповідача належним чином завірені копії виконавчого провадження № 78656946.

Ухвалою від 27.08.2025 суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 , який є стягувачем у ВП № 78656946, залучив його у справу в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

На виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідач 22.08.2025 направив до суду відзив на позовну заяву, матеріали виконавчого провадження № 78656946.

Відповідач у відзиві висловив незгоду з позовними вимогами. Заперечення проти позову мотивовані тим, що 21.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Проте, незважаючи на наявний обов`язок виконати судове рішення, Територіальне управління Служби судової охорони в Миколаївській області не вжило належних заходів для повного та належного виконання судового рішення у даній справі. Отже, на думку відповідача, спірна постанова про накладання штрафу є правомірною. Просить у задоволенні позову відмовити.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі № 400/7987/24, яке набрало законної сили 08.07.2025, позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області задоволено частково, зокрема, зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані в 2024 р. дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, згідно з ст. 16-2 Закону України "Про відпустки".

На підставі рішення по справі №400/7987/24 14.07.2025 Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

21.07.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанови:

- про відкриття виконавчого провадження № 78656946, якою встановлено строк для виконання боржником (Територіальним управління Служби судової охорони у Миколаївській області) рішення суду - 10 робочих днів;

- про стягнення з боржника виконавчого збору;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

В подальшому у ВП № 78656946 державним виконавцем складено акт від 05.08.2025 про невиконання рішення суду, що стало підставою для прийняття постанови від 05.08.2025 про накладання на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин рішення суду.

Позивач з постановою від 05.08.2025 про накладання штрафу не погодився, що стало підставою для звернення до суду.

Суд, оцінивши досліджені у справі докази, дійшов таких висновків.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За правилами ч. 1 ст. 63 цього ж Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Застосовуючи ці приписи до обставин справи, суд зазначає наступне.

Між сторонами не є спірним, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 400/7987/24, на виконання якого відкрито виконавче провадження № 78656946, наразі не виконано.

Водночас, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

З огляду на позиції сторін, викладені у заявах по суті, суд має з`ясувати, чи стало таке невиконання результатом неправомірної бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, чи відбулось з незалежних від останнього причин.

У позові зазначено, що виконання судових рішень на користь співробітників ТУ Служби, здійснюється за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя", далі (КПКВ-0501150) за кодом економічної класифікації видатків бюджету КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». В затвердженому на 2025 рік кошторисі ТУ Служби за КПКВ 0501150 КЕКВ 2800 відсутні кошторисні призначення для виплати яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 при звільненні компенсації за невикористані в 2024 р. дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, згідно з ст. 16- Закону України "Про відпустки".

З метою належного та своєчасного виконання вищезазначеного рішення територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області підготовило та направило до центрального органу управління Служби судової охорони лист № 45.06-274/ССО від 18.07.2025 на додаткову потребу в коштах з розрахованою необхідною сумою компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні відпустки у розмірі 22771,80 грн.

У відповідь на зазначений лист Служба судової охорони листом № 01.30-02.2-2381 від 28.08.2025 повідомила позивача, що у «Службі затверджено кошторис на 2025 рік за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» у сумі 6 720,8 тис. грн, проте відповідні асигнування за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» в кошторисі Служби на 2025 рік не задовольнили в повному обсязі потребу в коштах на виконання судових рішень. Зазначений кошторис розподілений між територіальними управліннями Служби на виконання судових рішень залежно від дати набуття законної сили рішення суду», «Станом на 11.08.2025 загальна потреба в коштах для проведення нарахувань виплат за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» становить 1 418 078 609 грн. 3 метою справедливого підходу та впорядкування процесу розподілу асигнувань за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» Службою запроваджено та ведеться єдиний облік потреби в коштах на виконання рішень судів. Черговість виплат за рішеннями суду встановлюється за датою набуття законної сили рішення суду. Станом на 11 серпня 2025 року в зазначеному обліку рішення у справі № 400/7987/24 обліковується за порядковим номером 4151».

Також, в матеріалах справи є звернення Служби судової охорони № 30/01.30-02.2-965 від 11.08.2025 до Державної судової адміністрації України щодо внесення змін до кошторису Служби судової охорони на 2025 рік, необхідність яких зумовлена виконанням рішень судів.

При цьому, фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у відповідності до статті 161 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Пунктом 3 частини 3 статті 148 зазначеного закону визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України.

Відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що Державна судова адміністрація України як головний розпорядник бюджетних коштів, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань, а також затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Обставини, які повідомив позивач і підтвердив доказами, в своїй сукупності свідчать, що невиплата компенсації за невикористані дні відпустки ОСОБА_1 за рішенням суду зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а, власне, відсутністю фінансуванням витрат на виплату компенсації за невикористані дні відпустки.

Тож у контексті обставин даної справи не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані означені кошти без поважних причин.

Аналогічна позиція висловлена постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18, від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 18.06.2019 № 826/721/16.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, за матеріалами справи встановлено, що боржником вчинено вичерпний перелік дій для виконання судового рішення, однак через брак бюджетних коштів виплата заборгованості не здійснена.

Саме відсутність бюджетного фінансування, яка не залежала від волевиявлення боржника, унеможливила виконання рішення.

Тобто, судом встановлено наявність об`єктивних причин для такого невиконання.

Відтак, оскільки на час прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу не було встановлено факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин, застосування до позивача штрафу за невиконання рішення суду є необґрунтованим.

Зазначене дає підстави для висновку про наявність підстав для визнання постанови про накладання штрафу протиправною і її скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (вул. Олексія Вадатурського, 14,м. Миколаїв,54005 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,54056 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.08.2025 ВП № 78656946 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,54056 ) на користь Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (вул. Олексія Вадатурського, 14,м. Миколаїв,54005 ) судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко