Справа № 140/4479/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4479/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (далі відповідач1, ТУ ДСА України у Харківській області), Державної судової адміністрації України (далі відповідач2, ДСА України) про визнання протиправними дій ТУ ДСА України у Харківській області щодо нарахування та виплати судді Основ`янського районного суду міста Харкова (Червонозаводського районного суду м.Харкова) суддівської винагороди за період з 01.01.2025 до 30.04.2025 та допомоги на оздоровлення за 2025 рік, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2025 у розмірі 2102,00 грн;

визнання протиправною бездіяльності ДСА України щодо незабезпечення ТУ ДСА України у Харківській області фінансування для виплати у повному обсязі належної судді Основ`янського районного суду міста Харкова (Червонозаводського районного суду м.Харкова) суддівської винагороди за періоди з 01.01.2025 до 30.04.2025 (включаючи оплату листків тимчасової непрацездатності) та допомоги на оздоровлення за 2025 рік, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2025, зі здійсненням всіх передбачених законодавством нарахувань, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 01.01.2025 3028,00 грн;

зобов`язання ТУ ДСА України у Харківській області провести нарахування та виплатити судді Основ`янського районного суду міста Харкова (Червонозаводського районного суду м.Харкова) суми не донарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 01.01.2025 по 30.04.2025, оплати листків непрацездатності за лютий 2025 року відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також допомоги на оздоровлення за 2025 рік, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2025 у розмірі 3028,00 грн, врахувавши усі коефіцієнти та доплати, з утриманням при виплаті з цієї суми передбачених законом податків, зборів і обов`язкових платежів, з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язання ДСА України здійснити фінансування ТУ ДСА України у Харківській області для проведення виплати судді Основ`янського районного суду міста Харкова (Червонозаводського районного суду м. Харкова) суддівської винагороди за період з 01.01.2025 по 30.04.2025, оплати листків непрацездатності за лютий 2025 року відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також допомоги на оздоровлення за 2025 рік, обчисливши їх розмір із встановленого на 01.01.2025 прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Указом Президента України від 04.07.2024 №427/2024 «Про призначення суддів» Чорну Б.М. призначенона посаду судді Червонозаводського районного суду м.Харкова.

25.04.2025 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» №4273-ІХ від 26.02.2025 змінено найменування Червонозаводського районного суду м.Харкова на Основ`янський районний суд міста Харкова.

Позивачка зазначає, що з 01.01.2025 по 30.04.2025 включно відповідач нарахував їй суддівську винагороду, для визначення сум якої використовувалася величина в розмірі 2102 грн під назвою «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». Факт застосування відповідачем1 вказаного розміру «прожиткового мінімуму» для обрахування її суддівської винагороди не заперечується та визнається відповідачем1.

Однак, на думку ОСОБА_1 , відповідно до приписів спеціального закону, яким є Закон України «Про судоустрій і статус суддів», відповідач1 повинен був нараховувати її суддівську винагороду в 2025 році, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2025 року в розмірі 3028 гривень. Внаслідок цього, розмір її винагороди протягом періоду з 01.01.2025 по 30.04.2025 включно не відповідав розміру, установленому спеціальним законом, у зв`язку із чим позивач не погоджується із сумою виплаченої їй суддівської винагороди і вважає, що відповідачем1 порушено її право на належне матеріальне забезпечення.

З наведених підстав просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено судовий розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.23).

Відповідачі правом подати відзив на позов не скористалися.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 04.07.2024 №427/2024 «Про призначення суддів» Чорну Б.М. призначено на посаду судді Червонозаводського районного суду м.Харкова.

Наказом в.о. голови Червонозаводського районного суду м.Харкова №02-03/140 від 08.07.2024 позивачку зараховано до штату Червонозаводського районного суду м.Харкова з 10.07.2024, що підтверджується довідкою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.11.2024 (а.с.14).

25 квітня 2025 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» №4273-ІХ від 26.02.2025 змінено найменування Червонозаводського районного суду м.Харкова на Основ`янський районний суд міста Харкова.

Відповідно до штатного розпису Червонозаводського районного суду м.Харкова на 2025 рік та розрахункових листів за січень-квітень 2025 посадовий оклад позивача з 01.01.2025 становить 78825,00 грн (а.с.10-13, 19)

Не погоджуючись із розрахунком розміру суддівської винагороди, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Згідно з статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

У преамбулі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Положеннями частини першої статті 135 Закону №1402-VIII передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII (що за рішенням Конституційного Суду від 11.03.2020 у справі №4-р/2020 діє в редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України») базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Положеннями частини четвертої статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 135 Закону №1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Частиною дев`ятою статті 135 Закону №1402-VIII передбачено, що обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.

Отже, окремими приписами закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

З метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу судді, починаючи з 2021 року, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24 відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Також Велика Палата зауважила, що приписи Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, якими встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні, саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді, є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивача, відповідач діяв на законних підставах.

Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій