Справа № 160/17184/25
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АДЕЛ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, -
11.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АДЕЛ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27.02.2025 року №404 «Про припинення дії ліцензії на право провадження виду господарської діяльності»;
Копія позовної заяви з додатками до неї та копія ухвали суду від 16.06.2025 року скерована за допомогою електронних засобів зв`язку до електронного кабінету відповідача та доставлена до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» Головного управління ДПС у м. Києві 18.06.2025р. о 01:30год. та 11.07.2025 року о 17:50год., відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронних листів, наявними в матеріалах справи.
Станом на час розгляду справи (04.09.2025р.) відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких клопотань, в тому числі щодо продовження строку на подання відзиву у справі, від відповідача не надходило.
При цьому за приписами частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
ТОВ «АДЕЛ ГРУП» отримано наступні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, а саме:
Відповідно до даних з електронного кабінету платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «AДЕЛ ГРУП», встановлені наступні місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності позивача:
1) РОЗДІЛ «РЕЄСТРАЦІЙНІ ДАНІ»:
2) РОЗДІЛ «ВІДОМОСТІ ПРО ОБ`ЄКТИ ОПОДАТКУВАННЯ ПЛАТНИКА ПОДАТКІВ»:
- Офіс Полтавської філії ТОВ «AДЕЛ ГРУП»: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Кременчук, вулиця Сердюка Ігора, буд. 1;
- м. Київ, пров. Балтіський, 20, неж.буд. літ. Б, 3-й поверх;
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У статті 1 Закону №481/95-ВР наведені наступні визначення ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.
Частиною 1 статті 16 Закону №481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
18.06.2024р. прийнято Закон України №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який набрав чинності 27.07.2024р.
Згідно з абз.1 п.3 Розділу «Перехідних положень» Закону №3817-ІХ ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до 1 січня 2025 року, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.
Порядок та підстави припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності визначено ст.46 Закону №3817-ІХ.
Так, відповідно до ч.1 ст.46 Закону №3817-ІХ дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Згідно з п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817-ІХ підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є: факт відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, факт відсутності уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, встановлений контролюючим органом у ході перевірки та зафіксований у відповідному акті про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб.
У разі встановлення факту відсутності уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, ця норма застосовується, якщо така уповноважена особа не з`явилася на місце зберігання протягом двох годин після встановлення такого факту посадовими особами податкового органу, що зафіксовано у відповідному акті.
До актів, передбачених цим пунктом, обов`язково долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначених фактів технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та/або засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.
У разі встановлення факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням дія всіх наявних у ліцензіата ліцензій припиняється.
Отже, підставою для анулювання ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями є встановлення факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, факт відсутності уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, встановлений контролюючим органом у ході перевірки, і такий факт має бути підтверджений у спосіб, що визначений наведеною нормою права, тобто зафіксований у відповідному акті про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб, до якого обов`язково долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначених фактів технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та/або засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.
Водночас, абз.4 п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України (далі - ПК Украни) передбачено, що у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Таким чином, акт про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або про відсутність уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, та акт про неможливість проведення перевірки, є різними актами за своєю правовою природою та мають різні правові наслідки.
При цьому, якщо при складанні акта, який є підставою для припинення дії ліцензії, обов`язково повинна бути долучена мультимедійна інформація щодо фіксації зазначених у п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817-ІХ фактів технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та/або засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, то такої вимоги при складенні акта про неможливість проведення перевірки ст.81 ПК України не містить.
У спірному випадку контролюючим органом не було складено акта про відсутність ліцензіата та/або його уповноважених осіб за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або про відсутність уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання.
Відтак, у спірному випадку фактична перевірка проводилася саме за місцем збергіання алкогольних напоїв ТОВ «АДЕЛ ГРУП», а не за місцезнаходженням позивача.
При цьому, як зазначалося вище, відповідно до п.10 ч.2 ст.46 Закону №3817-ІХ, у разі встановлення факту відсутності уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, ця норма застосовується, якщо така уповноважена особа не з`явилася на місце зберігання протягом двох годин після встановлення такого факту посадовими особами податкового органу, що зафіксовано у відповідному акті.
При цьому суд погоджується з доводами позивача відносно того, що з електронного кабінету платника податків - ТОВ «АДЕЛ ГРУП» контролюючий орган мав безпосередню можливість довідатися про те, що директором позивача є Ковріжкін Володимир Сергійович, а також довідатися про його номер телефону ( НОМЕР_1 ) та, відповідно, спробувати зв`язатися з ним.
Оскільки контролюючим органом не було надано інших доказів на підтвердження обставин, що стали підставою для припинення дії виданих позивачу ліцензій, суд доходить висновку про необґрунтованість та передчасність оскаржуваного рішення, як такого, що прийняте за відсутності достатніх доказів факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, що зазначені в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, факту відсутності уповноваженої особи за місцем зберігання, яке внесено до Єдиного реєстру місць зберігання за договорами про надання послуг із складського зберігання, що, в свою чергу, свідчить про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування і, відповідно, є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.
Пунктом 28 частини 1 статті 1 Закону №3817-ІХ визначено, що Єдиний реєстр ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва та/або на право оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право вирощування тютюну, на право ферментації тютюнової сировини.
Процедуру створення та ведення Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах (далі - Реєстр), а також механізм включення до Реєстру та виключення з Реєстру суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва та/або на право оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право вирощування тютюну, та/або на право ферментації тютюнової сировини (далі - ліцензіат), визначено Порядком ведення Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 2025 р. №374 (далі - Порядок №374).
Відповідно до п.п.2-5, 14-18 п.3 Порядку №374 до Реєстру вносяться відомості, передбачені частиною четвертою статті 34 Закону, зокрема про:
- реквізити (номер і дата) заяви про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, заяви про внесення змін до відомостей, що містяться в Реєстрі, заяви про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;
- найменування та код органу ліцензування, що прийняв рішення про надання або припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності або яким внесено зміни до відомостей, що містяться в Реєстрі, за результатами розгляду відповідної заяви ліцензіата;
- рішення органу ліцензування:
реквізити (номер і дата) рішення про надання або про відмову в наданні ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;
реквізити (номер і дата) рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;
реєстраційний номер ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (системний порядковий номер запису в Реєстрі про надання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності). Реєстраційний номер кожній ліцензії присвоюється автоматично програмними засобами Реєстру;
- дату початку дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;
- дату внесення змін до відомостей, що містяться в Реєстрі;
- дату припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;
- підстави припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності відповідно до частини другої статті 46 Закону;
- дату рішення суду, що набрало законної сили, та номер справи, у якій прийнято рішення про визнання протиправним і скасування рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Згідно п.4 Порядку №374 відомості до Реєстру вносяться, змінюються або виключаються з нього посадовою особою ДПС, яка визначена публічним реєстратором Реєстру (далі - публічний реєстратор), на підставі:
1) заяви суб`єкта господарювання (далі - заявник) про:
внесення змін до відомостей, що містяться в Реєстрі;
внесення чергового (щорічного/щоквартального) платежу за надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності;
2) рішення, прийнятого органом ліцензування, про:
надання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності на підставі заяви про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (крім ліцензій, надання яких здійснюється в автоматичному режимі), передбаченої частиною третьою статті 43 Закону, та копій документів, надання яких передбачено частинами четвертою та шостою статті 43 Закону;
припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності на підставі заяви, поданої відповідно до частини шостої статті 34 та пункту 1 частини другої статті 46 Закону;
3) рішення суду, що набрало законної сили.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Отже, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних в цій частині.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За умовами частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40грн., тому, зважаючи на повне задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27.02.2025 року №404 «Про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова