Справа № 320/20245/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НОРМ" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НОРМ" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.06.2023 № 9502/0408.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що за результатами проведення ГУ ДПС у Київській області камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних було виявлено порушення строків їх реєстрації, що мало наслідком винесення спірного податкового повідомлення-рішення. Позивач вважає, що штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН у період з 01.03.2020 і до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину, не застосовуються.

Також, після набуття чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 № 2260-IX, платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, що не були своєчасно зареєстровані у зв`язку з карантином та на які до 27.05.2022 поширювалась дія мораторію.

Крім того, позивач посилався на суперечність положень підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України нормам пункту 52.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, що є порушенням принципу стабільності, передбаченої положеннями ПК України.

Позивач стверджує про застосовність до спірних відносин положень Закону України від 12.01.2023 № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» в частині застосування до позивача розміру штрафних санкцій.

Додатково позивач зазначив, що частина податкових накладних, зазначених в акті перевірки, була виписана неплатникам податків, що, на його думку, свідчить про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасну реєстрації в ЄРПН.

Позивач посилається на наявність підстав для звільнення його від відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій у зв`язку з відсутністю вини, оскільки введення в Україні воєнного стану є форс-мажорними обставинами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НОРМ" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне зґясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 відкрито апеляційне провадження.

Вказана апеляційна скарга разом із справою надійшла до провадження судді-доповідача Ганечко О.М., за наслідками повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, у зв`язку зі звільненням судді Шостого апеляційного адміністративного суду Заїки М.М.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2025 прийнято адміністративну справу до свого провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження на 30.07.2025.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2025 призначено справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 20.08.2025 та продовжено строк розгляду апеляційної скарги.

20.08.2025 судом по справі оголошено перерву до 03.09.2025.

29.08.2025, під № 22965 до суду від представника апелянта надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

29.08.2025, під № 22986 надійшли додаткові пояснення по справі від позивача.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Інтер-Норм» (37696239, місцезнаходження: 07455, Київська обл., Броварський р-н, с. Княжичі, вул. Медова, 2) зареєстровано як юридична особа 23.05.2011 з основним видом діяльності 22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас.

ГУ ДПС у Київській області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН ТОВ «Інтер-Норм», за підсумками якої складено акт перевірки від 04.05.2023 № 8610/10-36-04-08/37696239.

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених п. 201.10 ст. 201 ПК України, згідно визначеного в акті перевірки переліку. Відповідальність платника податку передбачена п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Київській області від 01.06.2023 № 9502/0408, до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 560488,35 грн за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 ПК України.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цього податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду,

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що податкові накладні, складені в період дії «ковідного» мораторію до початку дії воєнного стану мають бути зареєстровані до 15.07.2022. Відповідно до наданих матеріалів справи, позивач допустив порушення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, складених у період з червня 2022 року по 13.01.2023. Зворотного позивачем не доведено, матеріалами справи не спростовується, наслідком чого, є застосування до нього штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням у цій частині.

Доводи позивача щодо відсутності підстав для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, виписаних неплатникам податків, відхилені судом першої інстанції з огляду на законодавчо встановлений обов`язок реєстрації, зокрема, податкових накладних, які виписуються неплатникам ПДВ, в ЄРПН.

Судом також виснувано, що відповідач при застосуванні штрафних санкцій до позивача за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, оскільки п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, винятки із загальних правил сформульовано чітко та, виходячи з синтаксичного аналізу побудови норми права та дійсної мети законодавця, можна зробити висновок, що положеннями ПК України, чітко визначено виключні випадки звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, і такі виключення не стосуються реєстрації податкових накладних, що надаються отримувачу (покупцю), який не є платником ПДВ.

Оскільки в межах цієї справи не встановлено наявність виключних випадків для звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, доводи позивача у цій частині відхилені судом як такі, що не підтверджені нормативно.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк не було враховано:

- суд не звернув увагу на те, що значна кількість податкових накладних була зареєстрована позивачем з порушенням строку на 1 та 3 днів, та не здійснив перевірку правомірності та коректності встановлення відповідачем строків порушення реєстрації податкових накладних, адже з 194 податкових накладних/РК, 164 були направлені позивачем на реєстрацію у встановлені ПК України строки (до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені, що підтверджується наданими до апеляційної скарги роздруківками/квитанціями з програми «FREDO», тому дії податкового органу щодо несвоєчасної реєстрації вказаних ПН/РК, не може давати підстави для нарахування штрафних санкцій позивачу. (а.с. 1-17, 21-183 т. 5)

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі також ПК України, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно абзацу 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України, визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Статтею 120-1 ПК України, визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Згідно приписів пункту 120-1.1 статті 120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до ЄРПН.

Тож, з наведеного слідує, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у строк, встановлений податковим законодавством, а саме: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

При цьому, порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних, є підставою для відповідальності у вигляді штрафу за пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

У свою чергу, Законом України від 12.05.2022 №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 «Перехідні положення» ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Так, відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Згідно з підпунктом 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 XX «Перехідні положення» ПК України, платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Законом №2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022, поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності, водночас, скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

При цьому, звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних передбачено лише для платників податків щодо реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022 (тобто до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану») за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН до 15.07.2022.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що податкові накладні та розрахунки коригування, які були виписані у період з червня 2022 року по 13.01.2023, були зареєстровані з порушенням строку. Що встановлено в акті перевірки, що дає підстави для висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій за означений період у зв`язку з порушенням ним граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування, що підтверджено матеріалами справи та не спростовано у ході її розгляду.

Складення та реєстрація таких податкових накладних була здійснена вже у період дії Закону № 2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022 та яким поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, у тому числі щодо порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.

Такі податкові накладні та розрахунок коригування були подані позивачем для реєстрації в ЄРПН з порушенням законодавчо встановлених строків, відтак, відповідачем правомірно нараховано штрафні санкції за вказаний період за затримку реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування в ЄРПН у розмірах 10, 20, 30 та 40,%.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції позивачем не надано жодного документа (квитанції), який би підтверджував своєчасну реєстрацію означених податкових накладних та розрахунку коригування, та не долучено жодного доказу, який би свідчив про своєчасну відправку їх на реєстрацію в ЄДРП.

Відповідно до наданих матеріалів справи, позивач допустив порушення строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, складених у період з червня 2022 року по 13.01.2023. Зворотного позивачем не доведено, матеріалами справи не спростовується, наслідком чого є застосування до нього штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням у цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а саме з 01.03.2020 по 26.05.2022, проте в період дії воєнного стану правовідносини щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН регулюються нормами ПК України з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» цього кодексу.

Зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).

Під час розгляду апеляційної скарги, судом враховується правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена у постанові від 30.01.2024 у справі № 280/4484/23 (провадження № К/990/41943/23, № К/990/42003/23), яка у силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковою для врахування судом.

Також, колегією суддів враховується правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2024 у справі № 440/8796/23.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що значна кількість податкових накладних була зареєстрована позивачем з порушенням строку на 1 та 3 днів, та не здійснив перевірку правомірності та коректності встановлення відповідачем строків порушення реєстрації податкових накладних, адже з 194 податкових накладних/РК, 164 були направлені позивачем на реєстрацію у встановлені ПК України строки (до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені, що підтверджується наданими до апеляційної скарги роздруківками/квитанціями з програми «FREDO», тому дії податкового органу щодо несвоєчасної реєстрації вказаних ПН/РК, не може давати підстави для нарахування штрафних санкцій позивачу, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані обставини, з наданням відповідних доказів, не були заявлені позивачем в обґрунтування позовної заяви.

Натомість, в основу позовних вимог було покладено: штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН у період з 01.03.2020 і до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину, не застосовуються; після набуття чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 № 2260-IX, платникам податків не було надано перехідного періоду; є суперечними положення підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України нормам пункту 52.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, що є порушенням принципу стабільності, передбаченої положеннями ПК України; застосовність до спірних відносин положень Закону України від 12.01.2023 № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» в частині застосування до позивача розміру штрафних санкцій; частина податкових накладних, зазначених в акті перевірки, була виписана неплатникам податків, що свідчить про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасну реєстрації в ЄРПН; відсутня в його діях вина, оскільки введення в Україні воєнного стану, є форс-мажорними обставинами.

Вкзані підстави позову були оцінені судом першої інстанції, що відображено в мотивувальній частині.

Згідно норм ч. 1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За нормами ч. ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За обставин, викладених у апеляційній скарзі, про що надано відповідні докази, які не подавались до суду першої інстанції без наявності поважних причин їх неподання, виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новими підставами позову.

Колегія суддів зазначає, що надані апелянтом докази, а саме, роздруківки скрін-шотів податкових накладних із сервісу електронного документообігу «FREDO», якими на переконання позивача, підтверджується що більшість ПН було відправлено на реєстрацію вчасно, а затримка повґязана з внутрішніми процесами податкового органу (а.с. 21-183 т. 5) та протоколи руху документа та повґязаних з ним квитанцій (клопотання від 18.08.2025), досліджені колегією суддів, однак, такі докази є неналежними до підстав позову, якими було обґрунтовано позовну заяву, при цьому, що апелянтом не наведено належного обґрунтування обставинам, що обґєктивно унеможливлювали сторону позивача надати такі докази до суду першої інстанції.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (ч. 8 ст. 79 КАС України).

Посилання представника позивача у судовому засіданні під час апеляційного розгляду на зміну представника товариства та знаходження технічної можливості здійснити витяги з сервісу електронного докуметообігу, не є поважними причинами неподання їх до суду першої інстанції.

Позивач не був позбавлений права змінити підстави позову під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем було застосовано штрафні санкції з дотриманням норм ПК України за актом перевірки, а покладені в основу позовних вимог доводи позивача є безпідставними, на переконання колегії суддів є правильним та цілком обґрунтованим, з посиланням на правову позицію Верховного Суду з даних правовідносин. Спір судом першої інстанції було вирішено у відповідності до підстав та предмету позову, з оцінком тих доказів, які подавались сторонами.

Позивачем не було надано документа (квитанції), який би підтверджував своєчасну реєстрацію означених податкових накладних та розрахунку коригування, та не долучено жодного доказу, який би свідчив про своєчасну відправку їх на реєстрацію в ЄДРП. Оскільки в межах цієї справи судом не було встановлено наявність виключних випадків для звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, доводи позивача у цій частині обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, як такі, що не підтверджені.

У контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру. Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права і обов`язку.

Проте, чинні процесуальні норми КАС України не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет, у разі зазначення ним інших підстав позову та надання доказів, якими він обґрунтовує ці підстави.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-НОРМ" - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко