Справа № 360/1747/25
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 вересня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1747/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., перевіривши матеріали позову адвоката Ахрамовича Яна Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, визнання протиправними дій т зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Ахрамовича Яна Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з такими позовними вимогами:

-закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності;

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягали у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів необґрунтованих відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали позову, суддею встановив таке.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1)визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2)визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3)визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4)визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5)встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6)прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, законодавцем чітко визначено які справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів, а також перелік спорів щодо підсудності справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що належить до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду.

Таким чином, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Як вбачається з матеріалів позову, у 2019 році позивач отримав довідку внутрішньо переміщеної особи (ВПО) через проживання на території Автономної Республіки Крим, з того часу він не змінював адресу місця реєстрації з моменту першого уточнення даних.

Однак система автоматично визначила та призначила місце перебування позивача на військовому обліку як ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого позивач ніколи не належав та не перебував на обліку.

Згодом, після оновлення особистого електронного військово-облікового документа у мобільному застосунку «Резерв+» з`явився запис «Розшукує ТЦК та СП», у графі причина розшуку зазначено: «не стали на військовий облік за новою адресою».

Водночас, жодних протоколів про адміністративне правопорушення щодо позивача не складалося та жодних постанов про притягнення до відповідальності не винесено.

Жодних повісток, офіційних повідомлень чи викликів для з`явлення до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивач не отримував, як у паперовій формі, так і в електронному вигляді.

Внесення до Реєстру інформації про статус «розшукує ТЦК та СП » можливе лише у разі, якщо складено протокол про адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ухвалено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача не складався, постанова не виносилася, інших підтверджуючих документів немає.

Таким чином, позивачем оскаржується порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження у якій просить закрити на підставі пункту сьомого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що статтею 20 КАС України чітко визначено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, тому адміністративний суд позбавлений можливості вирішувати позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі пункту сьомого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, належним судом для розгляду відповідної частини позову є саме місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Що стосується оскаржуваних позивачем дій відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів необґрунтованих відомостей про порушення правил військового обліку позивачем та зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення позивачем правил військового обліку, то згідно статей 5, 19 КАС України зазначені вище вимоги можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, спір в даній частині підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, в даному випадку оскарження відбувається шляхом подання адміністративного позову, який повністю повинен відповідати вимогам статей 160, 161 КАС України, і в такому випадку позивачу необхідно буде сплачувати судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

Підсумовуючи викладене, суддею встановлено, що позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою, в якій об`єднав позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частина шоста статті 21 КАС України).

У відповідності до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 172 КАС України).

Вивченням позовної заяви встановлено, що позивачем у порушення вищевказаних положень КАС України до позовної заяви одночасно з позовною вимогою, яку належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, включено вимогу, яка не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до частини шостої статті 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання таких вимог.

З урахуванням викладеного суддя дійшов висновку, що у даному випадку положення частини шостої статті 172 КАС України є незастосовними.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 КАС України).

Внаслідок порушення позивачем правил об`єднання вимог та наявністю прямої заборони для застосування положень статті 172 КАС України, суддя вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Також суддя роз`яснює, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись статтями 5, 19, 20, 169, 172, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Ахрамовича Яна Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, визнання протиправними дій т зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

СуддяЄ.О. Кисельова