Справа № 420/12225/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

05 вересня 2025 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про визнання протиправними дій
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.03.2025 №11/23262-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1992 №2011-XІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про розмір грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.03.2025 №11/23262-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених 3 військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1992 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про розмір грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набрало законної сили 01.07.2025 року.

Від позивача надійшла заява про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, згідно ст. 383 КАС України, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), щодо не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року по справі №420/10786/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при нарахуванні та виплаті пенсії з 01.02.2023 зі зменшеним відсотковим значенням основного розміру пенсії з 79% до 70%;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року по справі №420/10786/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсії з 01.02.202 в розмірі 79% перерахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року по справі №420/12225/25 та здійснювати подальші виплати у зазначеному розмірі.

Заява обґрунтована тим, що відповідач виконуючи рішення суду по справі №420/12225/25, не виконав його у межах покладених обов`язків, не здійснивши перерахунок пенсії у повному розмірі відповідно до резолютивної та мотивувальної частини рішення, допустивши при цьому повторне порушення права Позивача на незмінність відсоткового розміру основної пенсії 79% грошового забезпечення, яке було дотримано на час виконання рішення суду №420/10786/21.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що відповідач при черговому перерахунку пенсії не може знову вчиняти ті самі дії, які вже були визнані судом протиправними, умисно ігноруючи рішення суду, яке набрало законної сили.

Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов наступного.

Частиною 1 статті 383 КАС України, передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Правові норми статті 383 КАС України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 лютого 2020 року у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 у справі № 611/26/17.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Відтак, відповідач зобов`язаний виконати судове рішення, яке набрало законної сили, в межах покладених на нього цим рішенням зобов`язань.

Судом встановлено, що рішенням суду від 30.05.2025 року адміністративний позов задоволено частково, а саме вирішено:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.03.2025 №11/23262-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1992 №2011-XІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про розмір грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі оновленої довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.03.2025 №11/23262-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених 3 військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1992 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про розмір грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим, судом встановлено, що під час здійснення розрахунку пенсії на виконання рішення суду від 30.05.2025 року у справі №420/12225/25 відповідачем зменшено основний розмір пенсії з 79% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, а підставою перерахунку зазначено рішення суду.

Проте, в рішенні суду від 30.05.2025 року розглядалось питання щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та не зазначалось про зменшення відсоткового розміру від грошового забезпечення під час обрахунку пенсії позивача.

Крім того, право позивача на пенсію в розмірі 79% визначено в протоколі призначення пенсії та визнано у рішеннях Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 у справі №420/7736/20, від 11.08.2021 у справі №420/10786/21.

Таким чином, відповідач без наявності правових підстав протиправно змінив відсоткових розмір грошового забезпечення при обрахунку пенсії ОСОБА_1 при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі №420/12225/25, що призвело до зменшення основного розміру пенсії позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вчинивши зазначені вище дії, за наявності при цьому рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, відповідач вчинив протиправні дії, які суперечать вказаному рішенню суду.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що заява представника позивача, подана в порядку статті 383 КАС України, є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року у справі №420/12225/25.

Частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Враховуючи, що Головне управління ПФУ в Одеській області приймаючи рішення на виконання рішення суду діяло всупереч висновками, викладеним в рішенні суду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для постановлення окремої ухвали.

Разом з тим, щодо вимоги заявника про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсії з 01.02.2023 в розмірі 79% перерахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року по справі №420/12225/25 та здійснювати подальші виплати у зазначеному розмірі, суд зазначає, що метою постановлення окремої ухвали є забезпечення усунення порушення прав позивача допущеного відповідачем під час виконання рішення суду. Проте, спонукання відповідача до належного виконання рішення суду не може забезпечуватись шляхом прийняття іншого рішення, тим більше з зобов`язанням на майбутнє.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 383 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року у справі №420/12225/25.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області у 30-денний строк з моменту отримання цієї ухвали усунути порушення, допущені під час виконання рішення суду від 30.05.2025 у справі №420/12225/25 та надати до Одеського окружного адміністративного суду повідомлення про виконання рішення суду.

Направити дану окрему ухвалу до Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Ухвала суду набирає законної сили за правилами встановленими ст. 256 КАС України.

Ухвала суду, постановлена в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України, може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.П.Марин