Справа № 460/2450/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/2450/24 пров. № А/857/25556/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Слободян І.М.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - Дем`янюк С.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Рівненської митниці на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2025р. з питань встановлення або зміни способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення митного оформлення транспортного засобу, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Недашківська К.М., час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 11 год. 30 хв. 10.06.2025р., м.Рівне; дата складання повної ухвали суду І інстанції: 10.06.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2025р. заяву Рівненської митниці про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення в справі № 460/2450/24 залишено без задоволення (Т.2, а.с.83 і на звороті).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив відповідач Рівненська митниця, який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і прийняти нову постанову, якою заяву про встановлення способу і порядку виконання рішення суду задовольнити, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо встановлення способу і порядку виконання рішення суду (Т.2, а.с.84-87).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує неможливістю виконання рішення суду в справі № 460/2450/24, оскільки є відсутнім нормативно визначений спосіб, за яким посадові особи Рівненської митниці мають можливість відновити та завершити митне оформлення згідно митної декларації № UA204020/2022/226813 від 30.06.2022р.

Також рішення митного органу № КТ-UA20400-0014-2022 від 01.07.2022р. про визначення коду товару згідно УКТЗЕД та картка відмови у митному оформленні товару № UA204020/2022/000511 судом не скасовані, а тому є обов`язковими до виконання.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2024р., зокрема, зобов`язано Рівненську митницю провести митне оформлення транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT», модель «TRAFIC», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA204020/2022/226813 від 30.06.2022р.

Тобто, судовим рішенням чітко окреслено спосіб його виконання, як спосіб реалізації та здійснення способу (засобу) захисту.

Решта доводів заявника зводяться до незгоди із судовими рішеннями в справі, а також свідчать про бажання останнього змінити обраний судом спосіб захисту прав та інтересів позивача.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції підставними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2024р., залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025р., позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Рівненської митниці щодо нездійснення митного оформлення транспортного засобу автомобіля марки RENAULT, модель TRAFIC, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA204020/2022/226813 від 30.06.2022р.; зобов`язано Рівненську митницю провести митне оформлення вказаного транспортного засобу за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA204020/2022/226813 від 30.06.2022р.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (Т.1, а.с.116-121, 204-213).

29.04.2025р. позивачу виданий виконавчий лист у розглядуваній справі.

22.05.2025р. відповідач подав до суду заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій просить суд встановити порядок виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2024р. в справі № 460/2450/24, яким визначити, спосіб та порядок, за якими посадові особи Рівненської митниці зможуть відновити та завершити митне оформлення митної декларації № UA204020/2022/226813 від 30.06.2022р. (Т.2, а.с.29-32).

Вимоги заяви обґрунтовує неможливістю виконання рішення суду в справі № 460/2450/24, оскільки є відсутнім нормативно визначений спосіб, за яким посадові особи Рівненської митниці мають можливість відновити та завершити митне оформлення митної декларації № UA204020/2022/226813 від 30.06.2022р. Також рішення митного органу № КТ-UA20400-0014-2022 від 01.07.2022р. про визначення коду товару згідно УКТЗЕД та картка відмови у митному оформленні товару № UA204020/2022/000511 не скасовані, а тому є обов`язковими до виконання.

Згідно ч.ч.1-3 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під встановленням способу або порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення. При цьому встановлення способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті, самого судового рішення.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується під час виконання судового рішення. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення дій боржником.

Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, є те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення.

Із змісту рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2024р. слідує, що останнім чітко окреслено спосіб виконання судового рішення як механізм реалізації та здійснення способу (засобу) захисту прав позивача.

Водночас, рішення митного органу № КТ-UA20400-0014-2022 від 01.07.2022р. про визначення коду товару згідно УКТЗЕД та картка відмови у митному оформленні товару № UA204020/2022/000511, на які покликається заявник як на перешкоду виконання рішення суду, прийняті самим відповідачем.

Небажання відповідача чи Державної митної служби України скасувати чи змінити вказані рішення в добровільному порядку; в інший спосіб не враховувати такі в цілях забезпечення виконання рішення суду в цій справі, не може слугувати достатньою підставою для зміни способу і порядку його виконання.

При цьому, суд першої інстанції підставно врахував позицію суду касаційної інстанції, викладену в постанові від 18.02.2025р. в справі № 640/7827/22, згідно якої процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення виникає за наявності виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

В розрізі викладеного колегія суддів зазначає про те, що в своїй більшості доводи заявника зводяться до висловлення незгоди з висновками судів в розглядуваній справі, вказують на неповноту досліджених доказів та помилковому застосуванню норм Митного кодексу /МК/ України.

Разом з тим, в силу приписів ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, такі доводи заявнику не можуть прийматися до уваги судом під час розгляду заяви в порядку ст.378 КАС України.

Таким чином, заява відповідача про зміну способу порядку і виконання судового рішення ґрунтується на формальних та помилкових підставах, за своїм змістом не відповідає завданням та меті інституту зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду, передбаченому ст.378 КАС України, а тому не може бути задоволена.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04 пп.70,71) суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (п.70 рішення). Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (п.71 рішення).

Таким чином, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними. Інколи ця гнучкість може проявлятися у встановленні способу або порядку виконання судового рішення. Однак, таке коригування способу відновлення права позивача в ході виконання рішення можливе, коли раніше застосований судом при винесенні рішення спосіб не дозволив реально захистити порушене право.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були відсутні достатні і належні підстави для задоволення заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 460/2450/24 на підставі ст.378 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та керуючись приписами ст.139 КАС України, понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Рівненську митницю.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2025р. з питань встановлення або зміни способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі № 460/2450/24 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Рівненську митницю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 05.09.2025р.