Справа № 709/467/25
Суддя: Кваша І. М.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №709/467/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Кваші І.М.,

секретаря судового засідання Дем`яненко Н.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача - Рябоконя В. В.,

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області в порядку ст. 286 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

01 квітня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся Чорнобаївського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначалося, що стосовно позивача 26 травня 2024 року інспектором з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Київської міської державної адміністрації Хайруліним О.Р. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 3 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що ним порушено пп. Д) п. 15.9 ПДР України, а саме транспортний засіб зупинено у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м. Позивач зазначає, що на час винесення оскаржуваної постанови автомобіль перебував у користуванні належного користувача ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, на підставі ст. 14-2 КУпАП, постанову мало бути винесено відносно належного користувача транспортним засобом ОСОБА_1 . Інших обґрунтувань неправомірності оскаржуваної постанови позивачем не наведено. Позивач вважав оскаржувану постанову безпідставною, винесеною з істотним порушенням його прав, яка не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Посилаючись на приписи чинного законодавства України просив скасувати оскаржувану постанову, стягнути на його користь з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою від 21 липня 2025 року Шостий апеляційний адміністративний суд скасував ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року та направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив, в якому представник відповідача обґрунтовує правомірність винесення постанови, оскільки водієм транспортного засобу було порушено п. 15.9Д ПДР, правомірність тимчасового затримання транспортного засобу. Щодо належного користувача представник зазначає, що позивачем не доведено ту обставину, що на дату винесення оскаржуваної постанови до Єдиного державного реєстру транспортних засобів було внесено інформацію про належного користувача. В задоволенні позову просили відмовити.

Від позивача до суду подано відповідь на відзив, де зазначено, що відповідач безпідставно обґрунтовує правомірність винесення оскаржуваної постанови та допущення водієм порушень вимог ПДР, оскільки він їх в позові не спростовує, так як не користувався автомобілем. Твердження відповідача про те, що позовні матеріали не містять інформації, яка б вказувала на те, що будь-хто інший має бути відповідальною особою у спірній постанові позивач розцінює як намагання ввести суд в оману. Також до відповіді на відзив позивачем додано ряд доказів, які суд не приймає до уваги у зв`язку з недотримання позивачем вимог ч. 9 ст. 79 КАС України.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити на підставах викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Вказав, що він хоч і є власником транспортного засобу, проте не користується ним тривалий час. Належний користувач ОСОБА_1 , і вся необхідна інформація про це міститься у відповідних реєстрах. При цьому він не оскаржує постанову по суті щодо наявності складу правопорушення, оскільки не користувався автомобілем і не знає, чи було вчинено порушення.

Представник відповідача Рябоконь В. В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що оскаржувана постанова є правомірною, підстави для задоволення позову відсутні.

Третя особа в судовому засіданні зазначив, що підтримує позов, просить його задовольнити.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідні їм правовідносини.

26 травня 2024 року о 13 год. 39 хв. за адресою: вул. Велика Васильківська, 104, в м. Києві, головним спеціалістом-інспектором з паркування першого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Хайруліним О.Р. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 2КІ № від 26 травня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн.

У зазначеній постанові вказано, що водій ОСОБА_1 транспортний засіб зупинив у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився менше 3 м, чим порушив п. 15.9 Д) ПДР України.

Позивач оскаржує дану постанову посилаючись на те, що він не є належний суб`єктом притягнення до відповідальності, оскільки не користувався даним транспортним засобом.

До позовної заяви було додано роздруковану інформацію з онлайн-сервісу «Кабінет Водія», з якої вбачається, що власником автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 . У пункті «Додатково» зазначено відомості про належного користувача ОСОБА_1 . Підключено належного користувача 23.04.2024 до 24.04.2027, тип призначення належний користувач заява власника фізична особа.

Крім того, у відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) на звернення ОСОБА_1 вказано, що «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за фізичною особою ОСОБА_1 . Також до Єдиного державного реєстру транспортних засобів 23.04.2024 внесені відомості про належного користувача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , який є дійсним до 24.04.2027.

Таким чином, на час складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 2КІ № (26.05.2024) належним користувачем автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 , інформація про це містилася в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків,- тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За п.п. Д) п. 15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ здійснюється відповідно до Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197 (пункт 8 Розділу II Порядку №779).

Пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1145 закріплено, що цей Порядок визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №1145 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування (пункт 3 Порядку №1145).

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-2 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд встановив, що належним користувачем автомобіля «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 .

Вина позивача в справі, на якого накладене стягнення, в даному випадку не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом. Достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, і відповідно правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, суду не надано, а ті обставини, на які посилається позивач як на підставу скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за допущене правопорушення, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

У зв`язку із викладеним позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просив стягнути судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви (605,6 грн.) та за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позовної заяви (2422,4 грн.). Таким чином, загалом сума судових витрат, сплачених позивачем, становить 3028,00 грн.

За таких обставин судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 242-246, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 2КІ № від 26.05.2024, винесену щодо ОСОБА_1 головним спеціалістом інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 31, корпус 2, м. Київ, ;

Третя особа: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.М. Кваша