Справа № 240/23460/24
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Житомир справа № 240/23460/24

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь Груп Енерджі" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкове-повідомлення рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь Груп Енерджі" із позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області № 08 від 19.08.2024.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що розрахунки кількості календарних днів порушення граничного терміну реєстрації РК, визначені контролюючим органом є помилковими, оскільки взято до уваги проміжок часу між первинною датою складання та остаточною датою реєстрації РК у ЄРПН, тоді як граничні строки реєстрації РК підлягають розрахунку та реєстрації саме від дати отримання РК платником від постачальника.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління ДПС у Житомирській області надіслало відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вказує, що в ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування, за що до позивача обґрунтовано застосовано штраф у розмірах, встановлених п. 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 03.02.2025 по 07.02.2025, з 20.03.2025 по 21.03.2025, з 02.06.2025 по 18.06.2025 з 15.08.2025 по 05.09.2025 включно, у період з 10.02.2025 по 14.02.2025 правосуддя не здійснювала у зв`язку із проходженням навчання.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши пояснення сторін, докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області камеральну перевірку ТОВ «Сталь Груп Енерджі» щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що складено акт від 15.07.2024 №15970/06-30-04-08/42689569.

В ході проведеної перевірки контролюючим органом встановлено порушення граничних термінів реєстрації РК в ЄРПН на загальну суму 7 520,14 грн в порушення пункту 201.10 статті 201 розділу V ПК України, з порушенням терміну реєстрації від 12 до 190 календарних днів, а саме:

1.РК № 1 складений 26.04.2023, зареєстрований 24.11.2023, затримка 190 днів;

2. РК № 29 складений 10.10.2023, зареєстрований 17.11.2023, затримка 12 днів.

Відповідно до акту камеральної перевірки ГУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.08.2024 № 08 щодо порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних.

12.09.2024 позивач подав до ДФС України скаргу на податкове повідомлення-рішення № 08 від 19.08.2024, за результатами розгляду якої прийнято рішення №343006/99-00-05-03-01-06 від 14.11.2024, яким було відмовлено в задоволенні вищевказаної скарги.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням №08 від 19.08.2024, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

За приписами п.201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, відповідно до абз.1 п.201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

При цьому, відповідно до абз.4 п.201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з абз.14 п.201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення п.201.10 статті 201 ПК України.

Так, згідно п.120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Із аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації розрахунку коригування, складеного постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Порушення вказаного строку реєстрації розрахунків коригування є підставою для відповідальності у вигляді штрафу за п.120-1.1 статті 120-1 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що розраховуючи штрафні санкції по РК №№ 1,29 контролюючий орган застосував штрафні санкції у розмірі передбаченому п. 120-1.1 та 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ, з моменту набрання чинності Закону 2876-ІХ штрафні санкції розраховано згідно з пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ за порушення граничних термінів реєстрації ПН/РК у ЄРПН, передбачених пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ.

Позивач не погоджується з такими висновками податкового органу і зазначає, що по РК №№ 1,29 розрахунки кількості календарних днів порушення граничного терміну реєстрації РК, визначені актом є помилковими, оскільки контролюючим органом взято до уваги проміжок часу між первинною датою складання ПН та остаточною датою реєстрації РК у ЄРПН. При цьому не взято до уваги факт надання РК постачальниками платника, як на підставу подальшої та остаточної реєстрації таких РК позивачем.

Суд враховує, що платник надав податковому органу заперечення на акт перевірки №95 від 30.07.2024 та документальні підтвердження щодо дати отримання РК до ПН від постачальників, а саме звіти та інформацію про РК кількісних і вартісних показників до ПН відображені в електронному кабінеті платника податків.

Так, в акті зазначено, що граничним строком реєстрації РК № 29 складена 10.10.2023 є 05.11.2023, разом з тим відповідно до Протоколу руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій датою та часом прийому документа є 06.11.2023 14:38:02. Таким чином, платник не міг зареєструвати РК ПН 05.11.2023, адже отримав його лише 06.11.2023.

Щодо РК № 1 складена 26.04.2023, зареєстрована 24.11.2023, та твердження, що затримка є 190 днів, відповідно до Протоколу руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій датою та часом прийому документа є 24.11.2023 10:23:34. Таким чином, платник не міг зареєструвати РК ПН 18.05.2023, адже отримав його лише 24.11.2023. При цьому, платник відправив РК на реєстрацію 24.11.2023 10:25:52, тобто через 2 хв після отримання.

Відповідачем безпідставно не було прийнято до уваги надані позивачем заперечення на акт перевірки від 30.07.2024 та документи, що підтверджують своєчасність реєстрації РК.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначені розрахунки коригування зареєстровано позивачем в межах 15-ти денного строку з дня їх отримання, тобто у межах строку, визначеного ст.201 ПК України, а тому відсутні підстави для застосування штрафу, передбаченого п.120-1.1 статті 120 ПК України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року при розгляді справи 200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги в розмірі 7500 грн до матеріалів справи надано: договір на юридичне обслуговування № 29/11/24-АС від 29.11.2024; акт здачі-приймання наданих послуг за Договором № 29/11/24-АС на юридичне обслуговування від 29 листопада 2024 року від 29.11.2024; акт надання послуг №59 від 29.11.2024; рахунок-фактура №42 від 29.11.2024; акт здачі-приймання наданих послуг за договором № 29/11/24-АС на юридичне обслуговування від 29 листопада 2024 року від 30.12.2024; акт надання послуг № 62 від 30.12.2024; рахунок-фактура №45 від 30.12.2024; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії № 1515964 від 29.11.2024; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ЧЦ № 000537 від 29.04.2021.

Відповідачем подано заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України виходить із наступного: дана справа відноситься до незначної складності; розгляд справи проведено у спрощеному позовному провадженні без участі сторін; позов носить немайновий характер; наявна сформована судова практика вирішення даної категорії справ.

Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат сплачених адвокату, який здійснював підготовку та складання позовної заяви у заявленому розмірі не є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у актах переліком.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 3000,00 грн.

Крім того, відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору за подання даного позову в розмірі 2422,40 грн (3028*0,8).

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області № 08 від 19.08.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь Груп Енерджі" 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору та 3000 (три тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 08 вересня 2025 р.

08.09.25