Справа № 160/20711/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Коростльові П.О.
представника позивача - Пренко А.В.
представника третьої особи - Прокопенко Ю.В.
розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови,-
Позивач 17.07.2025р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати незаконною та скасувати Постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 76655229, яка винесена 27.06.2025 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Дмитром Юрійовичем.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 28.11.2024 відкрито виконавче провадження №76655229 для примусового виконання рішення. 27.06.2025 державний виконавець Хоменко Д.Ю. постановив вимогу виконати рішення протягом 3 робочих днів та одночасно наклав штраф 5100 грн за невиконання рішення. Дніпровська міська рада вважає штраф незаконним через одночасне надсилання вимоги та постанови про штраф, що порушує процедуру, та просить суд скасувати постанову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
21 серпня 2025 року від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.
У судове засідання 28.08.2025р. з`явився представник позивача та представник третьої особи. У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою суд оголосив перерву до 04.09.2025р. о 14:00 год.
У судове засідання 04.09.2025р. з`явився представник позивача та представник третьої особи. Судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення. У позові відмовлено.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд виходить із такого.
Суд встановив, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2024 у справі № 160/274/23 позов Керівника окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в особі Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради до відповідача 1: Дніпровської міської ради, відповідача 2: Комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Громадської організації "Платформа Громадський контроль" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року залишено без змін.
28.11.2024 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 76655229 про примусове виконання виконавчого листа № 160/274/23, виданого 25.11.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Дніпровської міської ради та Комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради привести до належного стану об`єкт культурної спадщини - пам`ятки архітектури місцевого значення з охоронним №122 - «Палац профілактики» за адресою: м. Дніпро, вул. Щербаня (Сергія Нігояна просп., (Калініна просп.,53) назва за обліком - вул. Профілактича, 1) 1, шляхом здійснення реставраційних робіт.
19 грудня 2024 року (згідно штампу) позивач звернувся до Віддіу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, в якій просив відкласти проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76655229 з примусового виконання виконавчого листа №160/274/23, в якому зазначив, що Дніпровською міською радою отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 76655229 з примусового виконання виконавчого листа № 160/274/23, виданого 25.11.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про «Зобов`язати Дніпровську міську раду та Комунальне підприємство «Міські активи» Дніпровської міської ради привести до належного стану об`єкт культурної спадщини - пам`ятки архітектури місцевого значення з охоронним № 122 - «Палац профілактики» за адресою: м. Дніпро, вул. Щербаня (Сергія Нігояна просп., (Калініна просп., 53) назва за обліком - вул. Профілактична, 1) 1, шляхом здійснення реставраційних робіт». Оскільки вищезазначене питання стосується компетенції Комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради, Дніпровською міською радою направлено відповідний запит до розпорядника інформації. Після отримання актуальної інформації про стан виконання судового рішення буде повідомлено додатково.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №160/274/23 у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 160/274/23 за позовною заявою Керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в особі Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради до Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Міські активи» Дніпровської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Громадської організації «Платформа Громадський контроль» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 в адміністративній справі №160/274/23 та витребувано з суду першої інстанції матеріали справи №160/274/23.
27.06.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Дмитром Юрійовичем винесено вимогу щодо вжиття заходів Дніпровською міською радою, з метою фактичного виконання вимог виконавчого документу протягом 3 робочих днів, з моменту отримання даної вимоги державного виконавця.
27.06.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Дмитром Юрійовичем винесено Постанову про накладення штрафу на боржника - Дніпровську міську раду у розмірі 5 100, 00 грн за невиконання судового рішення.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.07.2025 закінчено дії по підготовці справи до апеляційного розгляду та ухвалено розглянути справу №160/274/23 в порядку письмового провадження.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, в якій просив зупинити виконавче провадження у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження у справі №160/274/23.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно п.1-2 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема: судових наказів.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
Пунктами 3, 14 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.
Згідно ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Між тим, порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, урегульований ст.63 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.ч.1-3 цієї статті, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Своєю чергою, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII).
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст.75 Закону №1404-VIII).
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №360/3573/20.
Проте, доказів поважності причин невиконання судового рішення позивач не надав.
Суд, проаналізувавши норми Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, дійшов висновку, що державний виконавець мав право одночасно винести вимогу про виконання судового рішення та постанову про накладення штрафу, оскільки це прямо передбачено ст. 63 Закону №1404-VІІІ.
У разі невиконання без поважних причин виконавець має право, згідно з ч. 2 ст. 63 та ч. 1 ст. 75 Закону, одночасно винести постанову про накладення штрафу та встановити новий строк для виконання.
Закон не забороняє винесення цих документів в один день.
Суд враховує, що виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону №1404-VІІІ, а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.
Таким чином виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.
Також у позові позивач зазначив таке: «виконання вимог виконавчого документа у цій справі є об`єктивно тривалим процесом, оскільки йдеться про приведення до належного стану об`єкта культурної спадщини пам`ятки архітектури місцевого значення з охоронним №122 «Палац профілактики», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Щербаня (Сергія Нігояна просп., (Калініна просп. 53) назва за обліком вул. Профілактична, 1) 1. Зазначене передбачає здійснення реставраційних та консерваційних робіт, що включає значний за обсягом комплекс заходів, виконання яких у строк три робочі дні є фізично неможливим».
Суд зазначає, що позивач, не надав доказів поважних причин невиконання судового рішення, які б свідчили про об`єктивні перешкоди, що унеможливлюють виконання.
Аргумент щодо складності та тривалості реставраційних робіт не може бути визнаний поважною причиною, оскільки позивач не довів, що вжив заходів для початку виконання рішення до моменту винесення постанови про штраф. Зокрема, позивач посилається на лист від 19.12.2024, в якому повідомив Відділ примусового виконання рішень про направлення запиту до КП «Міські активи» для отримання інформації про стан виконання рішення.
Проте цей лист не містить конкретних доказів вжиття заходів для організації чи початку реставраційних робіт.
Відсутність таких доказів свідчить про те, що позивач не вживав активних дій для виконання зобов`язань, покладених судом.
При цьому, звернення Дніпровської міської ради до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 про відмову у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами не може вважатися поважною причиною для невиконання судового рішення.
Таке звернення не звільняє позивача від обов`язку виконувати рішення суду від 23.05.2024 у справі №160/274/23, яке набрало законної сили.
На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
У позові - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно статті 297 КАС України.

Повний текст рішення суду складений 08 вересня 2025 року.

Суддя А.В. Савченко