Справа № 520/15479/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 вересня 2025 р. справа № 520/15479/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Пасечнік О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «СОЮЗАГРО» (вул. Калинова, буд. 32а,с-ще Кегичівка,Берестинський р-н, Харківська обл.,64003, ) до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Юліана Матвійчука, буд. 119,м. Полтава,Полтавська обл., Полтавський р-н,36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «СОЮЗАГРО», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

Визнати протиправною та скасувати постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 04 червня 2025 року №39-ДПС.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що станом на час розгляду адміністративної справи Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці (07.05.2025) щодо порушення вимог законодавства з питань праці, виявлене під час перевірки ГУ ДПС в Харківській області (17.04.2025), порушення ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» було повністю усунуто. Відтак, підстави для застосування до ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» штрафу були відсутні з огляду на норми ст. 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами розгляду матеріалів справи та наявності правових підстав для накладення штрафної санкції на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП було винесено Постанову №39-ДПС від 04.06.2025 відносно ТОВ Агрофірма «СОЮЗАГРО» за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, та направлено листом №ПНС/1/9358-25 від 04.06.2025 на адресу ТОВ Агрофірма «СОЮЗАГРО» (квитанція №288 від 04.06.2025). Враховуючи вищезазначене, твердження Позивача про нібито незаконні дії Міжрегіонального управління спростовуються.

Позивачем надано відповідь на відзив та зазначено, що квітні 2022 року ситуація в Харківській області була складною через військові дії, відключення могли відбуватися не лише за графіком, а й аварійно, у зв`язку з пошкодженням інфраструктури. Інформація про конкретні дати та час відключень була прив`язана до конкретних подій та пошкоджень, та оновлювалася доволі часто. Фахівці АТ «Харківобленерго» цілодобово відновлювали пошкоджені мережі, приводили до ладу складне енергообладнання, про що свідчать періодичні публікації на офіційному сайті АТ «Харківобленерго» https://www.oblenergo.kharkov.ua/ (загальнодоступна інформація). Окрім того, на офіційному сайті ДПС України https://tax.gov.ua/ 28.02.2022 була оприлюднена інформація, що електронні сервіси ДПС та електронний кабінет працюють, але з певними обмеженнями, що зумовлено необхідністю захисту прав платників (загальнодоступна інформація, скріншот сторінки додається).

Відповідачем надано заперечення та зазначено, що за результатами розгляду матеріалів справи та наявності правових підстав для накладення штрафної санкції на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП було винесено Постанову №39-ДПС від 04.06.2025 відносно ТОВ Агрофірма «СОЮЗАГРО» за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. Враховуючи вищезазначене, твердження Позивача про нібито незаконні дії Міжрегіонального управління спростовуються.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Актом Головного управління ДПС у Харківській області № 17024/20-40-07-01-05/30142214 від 17.04.2025 року встановлено порушення ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО», зокрема, ст. 24 Кодексу законів про працю України, підприємством було допущено до роботи 2 працівники без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, крім того виплачувалась заробітна плата один раз на місяць: за жовтень 2023 року виплачена 24.11.2023 року в сумі 516243,50 грн, за вересень 2024 року, виплачена 24.10.2024 року в сумі 751138,62 грн.

Також позивач зазначає, що повідомлення про прийняття працівників на роботу було подане ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» через електронний кабінет платника податків в найкоротший технічно можливий строк (ГУ ДПС у Харківській області повідомлення було прийнято 15.04.2022, та присвоєно реєстраційний номер ), тобто, станом на час розгляду адміністративної справи Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці (07.05.2025) щодо порушення вимог законодавства з питань праці, виявлене під час перевірки ГУ ДПС в Харківській області (17.04.2025), порушення ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» було повністю усунуто.

07.05.2025 Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці розпочате адміністративне провадження щодо накладення штрафу, передбаченого частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України за актом Головного управління ДПС у Харківській області від 17.04.20225 року № 17024/20-40-07-01-05/30142214 за порушення вимог законодавства з питань праці. Запропоновано ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» відповідно до статті 17, частини 1 статті 63 Закону України «Про адміністративну процедуру» реалізувати своє право бути заслуханим, надавши пояснення та/або заперечення у письмовій або електронній формі до 16.05.2025.

ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» з означених питань надало до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці обґрунтовані пояснення від 14.05.2025 вих. №11, в яких повідомило, що станом початок адміністративного провадження щодо накладення штрафу (07.05.2025), як і станом на час проведення перевірки ГУ ДПС у Харківській області (17.04.2025), порушення вимог законодавства з питань праці ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» були усунуті та надані відповідні докази (повідомлення та квитанція 2 про прийняття контролюючим органом повідомлення).

Постановою Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 04 червня 2025 року №39-ДПС на підставі абз. 10 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, керуючись ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (зі змінами), на ТОВ АГРОФІРМА «СОЮЗАГРО» було накладено штраф у розмірі 8000,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Трудові відносини всіх працівників в Україні врегульовані Кодексом законів про працю України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

За змістом статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з частиною другою статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Україні від 11 лютого 2015 року за N 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

У пунктах 1 та 2 Порядку визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються, окрім іншого, на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Податковим кодексом України передбачено право контролюючого органу (органів Державної фіскальної служби) проводити фактичну перевірку дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками ( найманими особами).

Згідно з положеннями п. 80.6 ст. 80 Податкового кодексу України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21.04.2021 року № 260/586/20 та від 28 січня 2021 року у справі № 380/1116/20:

акти перевірки ДПС є самостійними підставами для винесення постанови про застосування штрафу;

у разі наявності акта ДПС немає необхідності в проведенні органами Держпраці додаткових заходів державного нагляду (контролю);

положення ч. 8 ст. 265 КЗпП України не забороняють накладати штрафи на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, як це передбачено Порядком.

Водночас відповідно до статті 16 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), штрафи, передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України, не застосовуються.

Згідно з пояснювальною запискою до вказаного Закону, метою законопроекту є врегулювання окремих питань трудових відносин між працівником та роботодавцем в умовах воєнного часу, враховуючи необхідність забезпечення збалансованості між скороченням видатків роботодавців на оплату відпусток, надурочних годин, годин роботи у святкові та вихідні дні тощо, та забезпеченням мінімально необхідних прав та гарантій працівників. Прийняття законопроекту створить умови для належного функціонування підприємств та установ в умовах воєнного часу, шляхом дерегуляції окремих умов трудових відносин, оперативного залучення працівників до виконання роботи, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили.

Отже, на період воєнного стану законодавець, з метою забезпечення умов для належного функціонування підприємств, оперативного залучення працівників, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили скасував штрафи (відповідальність), передбачені ст. 265 КЗпП України, за умови усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю).

Суд зазначає, що в спірних правовідносинах не варто застосовувати буквальне тлумачення норми ст. 16 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", а слід до вказаної норми застосовувати розширювальне тлумачення норм права, оскільки зміст норми є більш широким, ніж її текстуальне вираження. Тобто штрафи, передбачені статтею 265 КЗпП України, не застосовуються у період дії воєнного стану за умови усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірок. Вказане випливає із мети законопроекту, а саме забезпечення належного функціонування підприємств та установ в умовах воєнного часу, шляхом дерегуляції окремих умов трудових відносин, оперативного залучення працівників до виконання роботи, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили.

Судом установлено, що позивачем подано до контролюючого органу Повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту від 04.04.2022 року, згідно з яким з 06.04.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято на роботу.

Згідно з квитанцією № 2 вказане Повідомлення прийнято контролюючим органом 15.04.2022 об 11:19.

Тож позивачем усунуто порушення вимог частини четвертої 3 статті 24 КЗпП України шляхом оформлення трудових відносин із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому накладення на позивача штрафу у період дії воєнного стану є неправомірним.

Вищевказана позиція узгоджується з постановою Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 440/17208/23 від 12.08.2024.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «СОЮЗАГРО» (вул. Калинова, буд. 32а,с-ще Кегичівка,Берестинський р-н, Харківська обл.,64003, ) до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Юліана Матвійчука, буд. 119,м. Полтава,Полтавська обл., Полтавський р-н,36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 04 червня 2025 року №39-ДПС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Юліана Матвійчука, буд. 119,м. Полтава,Полтавська обл., Полтавський р-н,36014, ) витрати по сплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «СОЮЗАГРО» (вул. Калинова, буд. 32а,с-ще Кегичівка,Берестинський р-н, Харківська обл.,64003, ) у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 05.09.2025 року.

Суддя Пасечнік О.В.