Справа № 200/4598/25
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року Справа№200/4598/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить:

- визнати незаконними дії в частині відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби з 29 листопада 1989 року по 5 листопада 1991 року ( всього 1 рік 11 місяців 6 днів) , а також в зарахуванні як пільгового ( за Списком №2) періоду роботи : з 07.12.88 по 24.02.89 (записи в трудовій книжці 1-2); з 04.09.89 по 17.11.89 ( записи в трудовій книжці 5-6); з 02.01.92 по 25.08.98 ( записи в трудовій книжці 8-13) ; з 18.06.01 по 31.08.03 (записи в трудовій книжці 20-21); з 01.09.03 по 31.12.03 ( записи в трудовій книжці 22-23) ; з 01.01.04 по 16.07.12 ( записи в трудовій книжці 24-25) ; з 30.09.13 по 08.09.15( записи в трудовій книжці 29-32) ; з 09.09.15 по 14.03.16 (записи в трудовій книжці 33-34 ); з 15.06.16 по 01.10.18 ( записи в трудовій книжці 35-36); з 02.10.18 по 16.05.22 ( записи в трудовій книжці 37-38);

- визнати незаконним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії №87 від 08 травня 2025 року (на самому рішенні помилково вказана дата 08 травня 2024 року);

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу період роботи: з 07.12.88 по 24.02.89 (записи в трудовій книжці 1-2); з 04.09.89 по 17.11.89 (записи в трудовій книжці 5-6); з 02.01.92 по 25.08.98 ( записи в трудовій книжці 8-13) ; з 18.06.01 по 31.08.03 (записи в трудовій книжці 20-21); з 01.09.03 по 31.12.03 ( записи в трудовій книжці 22-23) ; з 01.01.04 по 16.07.12 ( записи в трудовій книжці 24-25) ; з 30.09.13 по 08.09.15( записи в трудовій книжці 29-32) ; з 09.09.15 по 14.03.16 (записи в трудовій книжці 33-34 ); з 15.06.16 по 01.10.18 ( записи в трудовій книжці 35-36); з 02.10.18 по 16.05.22 ( записи в трудовій книжці 37-38); а також період проходження строкової військової служби з 29 листопада 1989 року по 5 листопада 1991 року (всього 1 рік 11 місяців 6 днів);

- зобов`язати призначити пенсію за віком на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з часу виповнення 55-ти років , тобто з 1 червня 2025 року.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на безпідставну відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з не зарахуванням спірних періодів роботи до загального страхового і пільгового стажу. Зазначає, що він має достатній стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років. До страхового стажу не зараховано період проходження військової строкової служби з 29.11.1989 по 05.11.1991 згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 29.11.1989 року, оскільки в даті народження зроблено виправлення. За результатами наданих документів встановлено, що посади, на яких працював ОСОБА_1 , не відповідають переліку посад, які дають право на призначення пенсій за вислугу років. Посилається на те, що позивачем не було надано заяву про призначення пенсії за віком на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано докази.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 18.11.2006.

Позивач подав в електронній формі заяву від 01.05.2025 про призначення пенсії, в якій зазначив вид пенсії «за вислугу років».

Рішенням ГУ ПФУ від 08.05.2025 № 87 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку із відсутністю стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугою років.

Також у вказаному рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано період проходження військової строкової служби з 29.11.1989 по 05.11.1991 згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 29.11.1989 року, оскільки у даті народження зроблено виправлення.

Додаткового в оскаржуваному рішення відповідач зазначив наступне: «За доданими документами заявник має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за списком № 2)».

Також до суду надано військовий квиток позивача НОМЕР_1 , виданий 29.11.1989, на перший сторінці якого в році народження позивача, на думку ГУ ПФУ, є виправлення.

Відповідно до вказаного військового квитка позивач проходив військову службу з 29 листопада 1989 року по 5 листопада 1991 року.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови позивачу в призначенні пенсії.

Частиною 1 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд звертає увагу на те, що п. ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною 4 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено право на пенсію за вислугу років для артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів за наявності стажу творчої діяльності.

Згідно з п. 16 розділу XV Закон № 1058-IV передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Також п. 2-1 розділу XV Закон № 1058-IV передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 2 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № № 1788-XII) визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Водночас відповідно до ст. 51 Закону № 1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Такі окремі категорії громадян перелічені в статтях 52, 54 та 55 Закону № 1788-XII.

Отже, наведеними Законами передбачені наступні види пенсії за віком (у тому числі на пільгових умовах); пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника; за вислугу років.

Водночас суд звертає увагу на те, що позивач подавав заяву про призначення пенсії саме за вислугу років, а аргументи в позовній заяві наведені щодо наявності права на призначення пенсії за віком (на пільгових умовах).

З трудової книжки позивача випливає, що він не належить до окремих категорій громадян перелічених в статтях 52, 54 та 55 Закону № 1788-XII або в ч. 4 ст. 114 Закон № 1058-IV, тобто не має відповідного спеціального стажу.

Відтак відповідач правомірно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугою років.

Отже, відсутні підстави для скасування спірного рішення.

Крім того, як було зазначено, ГУ ПФУ вказало в спірному рішенні про те, що «За доданими документами заявник має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за списком № 2)».

Тобто позивач не позбавлений права звернутися із заявою про призначення пенсії за віком (пенсії за віком на пільгових умовах).

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закон № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Посилання позивача на ч. 5 ст. 45 Закон № 1058-IV із зазначенням, що рішення прийняте не колегіально є необґрунтованим.

З огляду на те, що ГУ ПФУ згідно поданої позивачем заяви вирішувало питання про наявність підстав для призначення пенсії за вислугу років, відповідач не розглядав питання зарахування окремих періодів роботи до спеціального стажу за Списком № 2.

Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині визнання незаконними дій щодо відмови в зарахуванні як пільгового ( за Списком №2) певних періодів роботи і в частині зобов`язання зарахувати ці періоди до спеціального стажу.

Також, позивач не подавав заяву про призначення пенсії за віком (на пільгових умовах), відповідно ГУ ПФУ не вирішувало таке питання, а тому у суду відсутні підстави

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 348/2160/15-а.

У суду відсутнє право на втручання в дискреційні повноваження органу ПФУ щодо надання на власний розсуд оцінки наявності у позивача права на зарахування певних періодів до його спеціального стажу за Списком № 2.

Тому суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, індексації і перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням певних періодів до його спеціального стажу за Списком № 2.

Окремо суд зазначає, що відповідач безпідставно вказав у спірному рішенні про те, що страхового стажу не зараховано період проходження військової строкової служби з 29.11.1989 по 05.11.1991 згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 29.11.1989 року

Наявність окремих описок або помилок у військовому квитку, які не впливають на можливість установити обставини, що мають значення для ухвалення рішення, - не можуть бути підставою для не врахування наведених у такому війковому квитку відомостей.

Наявне у військовому квитку позивача виправлення, а саме році 1970 цифра сім має подвійне (множинне) наведення, не позбавляє установити необхідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України

Відповідно до вказаного військового квитка позивач проходив військову службу з 29 листопада 1989 року по 5 листопада 1991 року.

Отже, відповідач безпідставно не зарахував указаний період до страхового стажу.

Тому позовні вимоги в частині оскарження дій про неврахування вказаного періоду до страхового стажу підлягають задоволенню.

Водночас позивач не просить зобов`язати відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу.

З огляду на те, що питання про зарахування цього періоду до спеціального стажу за Списком № 2 не вирішувалося відповідачем та має вирішуватися під час розгляду заяви про призначення пенсії за віком (на пільгових умовах), у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати цей період до спеціального стажу за Списком № 2.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині оскарження дій про неврахування періоду проходження військової служби з 29 листопада 1989 року по 5 листопада 1991 року до страхового стажу. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Зазначене не позбавляє позивача права в будь-який час звернутися до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком (на пільгових умовах).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 10.05.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 1 211,20 грн.

Частинами 1 і 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивачки підлягає 605,60 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код: 14099344; 61022, Харківська область, м. Харків, Майдан Свободи, 3 під`їзд, 2 поверх) про визнання незаконними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби з 29 листопада 1989 року по 5 листопада 1991 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму судових витрат у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Повне рішення суду складено 5 вересня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков