Справа № 380/12841/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 рокусправа № 380/12841/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 02.04.2025 року.

У заявах по суті спору позивач наводить такі аргументи. Уважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення складено на підставі акта перевірки, який не стосується діяльності позивача і він його не підписував, тобто на підставі неіснуючих матеріалів перевірки. Також, продовжує позивач, фіскальним чеком зафіксована реалізація лише ароматизатора та гліцирину, а безкоштовне наданні нікотину не підтверджено жодними доказами. Крім того, зазначає позивач, що акт перевірки не містить доказів продажу саме суміші гліцерину, ароматизатору і нікотину та ще й з водою у порціях, що втсановив виробник. Додатково зазначає, що обставини реалізації гліцерину та ароматизатору досліджував Миколаївський районний суд Львівської області у справі №447/902/25, у якій провадження у справі було закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що формальні порушення під час проведення перевірки не можуть мати наслідки у вигляді скасування акта індивідуальної дії. Також. уважає, що працівником позивача реалізовано ароматизатор та гліцерин, згідно фіскального чеку; безкоштовно надано нікотин, чим порушено норми чинного законодавства.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 25.08.2025 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі обставини.

Наказом відповідача від 10.03.2025 року за №1662-ПП призначено проведення фактичної перевірки позивача з 11.03.2025 року по 20.03.2025 року.

На підставі цього наказу видані направлення на перевірку від 11.03.2025 року за №2878 та за №2879.

За результатами фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання - позивачем - вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями та тютюновими виробами прицівниками відповідача складено акт за №11556/13-01-09-01/ від 13.032025 року.

У згададному акті перевірки зафіксовано факт реалізації у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою Львівська область, м.Миколаїв, вул.Шептицького, 24, де здійснює господарську діяльність позивач, ароматизатору HYPE 10 мл, глііцирину HYPE 17 мл, згідно фіскального чеку від 12.03.20225 року, та безкоштовного надання нікотину.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №1 від 02.04.2025 року, яким відповідно до п.21 ч.2 ст.73 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до позивача застосовано штраф у сумі 24000 грн. 00 коп.

Змістом спірних правовідносин є відповідність податкового повідомлення-рішення №1 від 02.04.2025 року критеріям правомірності, передбачених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з таких мотивів.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, продовжується у наведеній нормі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України, визначаються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року № 3817-IX, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України № 3817-IX).

Згідно положень ч.1 ст.2 Закону України № 3817-IX законодавство у сфері регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним складається з Податкового кодексу України, Митного кодексу України, цього Закону, закону України, що регулює відносини у сфері виноградарства та виноробства, законів України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", "Про географічні зазначення спиртних напоїв", інших нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання зазначених законодавчих актів.

Частиною першою статті 72 Закону України № 3817-IX передбачено, що контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи ліцензування та інші органи в межах компетенції, визначеної законом. Контроль за дотриманням вимог щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції, малих виробництв дистилятів, малих виробництв пива здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Органами ліцензування, в силу положень ч.1 ст.41 Закону України № 3817-IX, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відтак, у відповідача наявні поноваження щодо здійснення контролю за дотриманням Закону України № 3817-IX.

Як передбачено ч.2 ст.23 Закону України № 3817-IX роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.

Пукнтом 21 частини 2 статті 73 Закону України № 3817-IX передбачено, що до суб`єктів господарювання за роздрібну торгівлю тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу), який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД, окремо чи в наборах, застосовується штраф у розмірі 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Наведені норми вказують на те, що законодавцем встановлено пряму заборону на роздрібну торгівлю тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах, порушення якої карається штрафом.

При цьому, в силу положень п.76 ч.1 ст.1 Закону України № 3817-IX, роздрібна торгівля - діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування.

Згідно підп.14.1.202 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - ПК України), продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Відтак, роздрібною торгівлею у відповідповідності до цих норм також уважаються операції з безоплатного надання товарів.

В акті перевірки встановлено безоплатну передачу нікотину під час продажу через реєстратор розрахункових операцій гліцирину та ароматизатора.

Позивач уважає, що відповідачем не доказано факт реалізації нікотину, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД.

Однак такі аргументи спростовуються наступними непрямими доказами:

твердженням позивача у акті перевірки у розділі "Зауваження до акта перевірки", а саме: "Фіскальним чеком не зафіксовано безоплатну передачу нікотину", яке не заперечує факт продажу (реалізації) нікотину у розумінні наведених норм;

видатковими накладними за №16 від 21.01.2025 року та за №264 від 01.11.2024 року, які містять товари з посиланням на позицію 2939 згідно з УКТЗЕД, кількість яких є невеликою, що також вказуває лише на роздрібну торгівлю;

призначенням сукупності реалізованих товарів;

місцем реалізації та назвою магазину, які вказують на сверу торгівлі спеціальними товарами: тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Що стосується посилань позивача на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 10.04.2025 року у справі за №447/902/25, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.156 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, то суд зазначає таке.

Частина перша статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

При цьому, склад правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності спірним податковим повідомленням-рішенням, різниться від складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, в одному випадку така діяльність заборонена, в іншому, відповідно, дозволена за умови наявності марок акцизного податку.

Більше того, Миколаївським районним судом Львівської області у постанові не досліджувались обставини безкоштовної передачі нікотину.

Як наслідок, обставини, що досліджувались згаданим судом у постанові різняться від обставин які входять до предмету доказування у даній справі, а тому не можуть бути приюдиційними.

Щодо тверджень про прийняття спірного акта індивідуальної дії на підставі неіснуючих матеріалів перевірки, то такі спростовуються наявним у матеріалах справи актом перевірки, номер та дата якого відповідає номеру та даті зазначених у спірному податковому повідомленні-рішенні.

При цьому інші аргументи позивача не є суттєвими та спростовуються викладеним.

З огляду на викладене, судом не встановлено невідповідності спірного податкового повідомлення-рішення критеріям правомірності, передбачених ч.2 ст.2 КАС України, а тому правові підстави для визнання його протиправним відсутні.

Як наслідок, вимоги позивача є необгрунтованими, а тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Що стосується судових витрат, то такі, в силу положень ст.139 КАС України, належить присудити з позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович