Справа № 127/22379/25
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/186/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

17.07.2025 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 5215 від 10.07.2025 року про притягнення його до відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що склад правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, в його діях відсутній. Облікові дані ним оновлені, що підтвердив інспектор ТЦК. Дані він оновив під час проходження ВЛК і чергового візиту за повісткою до ТЦК. Номер його облікового документу (військового квитка) № НОМЕР_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 27.05.1998 року, код оновлення даних - 95.

Провадження у справі було відкрито ухвалою від 25.07.2025 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав відповідно до викладених обставин, просив позов задоволити та скасувати постанову № 5215 від 10.07.2025 року про притягнення його до відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 17 000 грн. Суду пояснив, що він не користується додатками Оберег та Резерв +, тому відповідну інформацію і докази щодо оновлення даних не може надати. Про те, що потрібно дані оновлювати, він взагалі не знав, а при черговому відвідуванні ТЦК працівник йому повідомив, що його дані оновлені. Просив скасувати постанову про накладення на нього штрафу за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві зазначив про розгляд справи у його відсутності.

14.08.2025 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Відзив мотивований тим, що позивач, як військовозобов`язаний, не виконав вимогу Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і в період з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року не уточнив (оновив) свої персональні військово-облікові дані через центр надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, що підтверджується даними з ЄЕРПВР «Оберіг». 28.06.2025 року працівником ТЦК було виявлено даний факт і складено відносно позивача протокол № 3284 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі ОСОБА_1 надав письмові пояснення, згідно яких він не оновив дані, оскільки не знав, але за повістками прибував до ТЦК. 10.07.2025 року було прийнято постанову № 5215, якою ОСОБА_1 було визнано винним за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП та накладено стягнення штраф 17 000 грн. На момент розгляду справи від ОСОБА_1 жодних клопотань не надходило. В протоколі він зазначив про розгляд справи у його відсутності. Оскаржувану постанову позивач отримав особисто 10.07.2025 року. Заперечення позивача відповідач вважає безпідставними, оскільки копії електронного військово-облікового документа із застосунку Резерв + з відміткою про вчасне уточнення даних позивач не надав. Отже, будучи військовозобов`язаним, ОСОБА_1 в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року не уточнив свої військово-облікові дані, тому відносно нього було складено протокол та прийнято постанову. Просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки постанова про притягнення позивача до відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП та накладення штрафу 17 000 грн. прийнята 10.07.2025 року на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і підстав для її скасування немає.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи позицію відповідача, викладену представником у відзиві, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Судом встановлено, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовий квиток НОМЕР_2 був виданий ВК (м. Вінниця) Вінницької області 27.05.1998 року (а.с. 5).

В період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року ОСОБА_1 не уточнив (оновив) свої військово-облікові дані, тому відносно нього 28.06.2025 року складений протокол № 3284 про порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, а 10.07.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято постанову № 5215 про накладення на позивача стягнення за порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП у виді штрафу 17 000 грн.

В протоколі викладені письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він зазначив, що не оновив свої дані, оскільки не знав, але за повістками прибував у визначений термін.

Такі ж пояснення ОСОБА_1 надав і в судовому засіданні.

Відсутність інформації про дату звірки (оновлення) військово-облікових даних позивача в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, а також і станом на 14.08.2025 року підтверджується витягом з СЄРПВР «Оберіг», наданим відповідачем (а.с. 19).

Позивач ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів, в тому числі копії електронного військово-облікового документа із застосунку «Резерв +» на підтвердження вчасного оновлення ним своїх військово-облікових даних в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року і виконання ним вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно вимог ст. 235 КУпАП, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (в редакції згідно Закону № 3696-IX від 09.05.2024 року). Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період в Україні настав з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 «Про часткову мобілізацію», продовжений Указом Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено неодноразово.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Завданнями військового обліку, зокрема, єсвоєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів;організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року, який набрав чинності 18.05.2024 року, внесено зміни до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у визначений термін і у визначений спосіб військово-облікові дані не оновив.

Його пояснення з приводу невизнання вини у вчиненому правопорушенні суд вважає способом захисту з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені обставини і норми закону, а також те, що відповідач підтвердив належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним 10.07.2025 року постанови № 5215, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 90, 139, 241-244, 246, 268-272, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів відповідно до вимог ст.ст. 272, 293, 295 КАС України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

- відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4

Повне рішення складене 04 вересня 2025 року.

Суддя: