Справа № 300/8516/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2025 р. справа № 300/8516/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення від 16.05.2024 та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що страховий стаж ОСОБА_1 , при розгляді заяви про призначення пенсії від 09.05.2024, становив 44 роки 05 місяців 28 днів (в тому числі додаткові роки за Списком № 1 - 17 років). Пільговий стаж за Списком №1 становить 17 років 11 місяців 14 днів. За доданими документами до пільгового та страхового стажу зараховано усі періоди. У зв`язку з тим, що в позивача був відсутній необхідний 25 річний пільговий стаж роботи, Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області 16.05.2024 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії відповідно до частини 3 ст. 114 Закону № 1058. Стверджує, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 передбачено зарахування до вислуги років у трикратному розмірі визначених періодів військової служби при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону. Також зазначає, що зважаючи на те, що вказана категорія справ є малозначною та з стійкою сформованою судовою практикою, то позовні вимоги про стягнення витрат за надання правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн не є обґрунтованими. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.45).
У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області стосовно заявлених позовних вимог також заперечує. Зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 16.05.2024 відмовлено позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу роботи по Списку №1. Як зазначено в рішенні страховий стаж позивача становить 37 років 2 місяці 14 днів, пільговий стаж по Списку № 1 становить 17 років 11 місяців 14 днів. Вважає, що оскільки записи трудової книжки не підтверджують зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, приймається уточнююча довідка, передбачена пунктом 20 Порядку № 637. Позивачем до документів для призначення пенсії не долучено уточнюючої довідки, яка б підтверджувала пільговий характер умов праці, у зв`язку з чим відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Стверджує, що орієнтовні витрати у сумі 5000,00 грн не підтверджені письмовими доказами про їх фактичну оплату та є неспівмірними із складністю цієї справи, яка є справою незначної складності, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Ці витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.77).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
09.05.2024 ОСОБА_1 у 44-річному віці звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с.58).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.05.2024 №73 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статі 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що вік заявника 44 роки 05 місяців 28 днів. Страховий стаж особи 37 років 02 місяці (в тому числі додаткові роки за Список №1 17 років). Пільговий стаж за Списком №1 17 років 11 місяців 14 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Згідно поданих документів право на пенсію за віком на пільгових умовах заявник матиме з 12.11.2029 (а.с.57).

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі також - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом частини 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно зі ст. 1 та ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, час проходження військової служби в особливий період зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.01.2023 року у справі № 392/1357/17.

На підставі підпункту 1 пункту 2.3 розділу 2 «Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії» Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу) один місяць служби за три місяці, зокрема, участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

За змістом статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі також Порядок №637).

Пунктами 1, 3 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Починаючи з 03.08.2016 діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Згідно з Підрозділом І «Доменне виробництво» Розділу ІІІ «Чорна металургія» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах віднесено посаду робітників, а саме горнові доменних печей.

Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.02.2004 позивач з 01.03.2004 працює на посаді горнового доменної печі у ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ». Відомості про звільнення із зазначеного підприємства відсутні (а.с.73).

За змістом довідки ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.04.2024 №03.03.01-377/к ОСОБА_1 працював повний робочий день у ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» з 01.03.2004 по 07.04.2022 та виконував роботи в цеху доменному за професією, посадою горнові доменних печей, що передбачено Списком №1 розділу ІІІ, підрозділу І постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016. У довідці також вказано, що з 08.04.2022 по теперішній час (30.04.2024) ОСОБА_1 перебуває на військовій службі (мобілізація до лав ЗСУ) (а.с.21).

Таким чином, посада позивача (горновий доменний печей) передбачена означеним вище Списком №1, що відповідачами не заперечується.

Також позивачем надано суду довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №125 від 15.05.2025 в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» з 01.03.2004 по 14.05.2025 та виконував роботи в цеху доменному за професією, посадою горнові доменних печей, що передбачено Списком №1 розділу ІІІ, підрозділу І постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016. За період з 01.03.2004 по 31.12.2018, за період з 01.01.2019 по 15.06.2022 фактично відпрацьовано 03 роки 01 місяць 15 днів. У довідці також вказано, що з 08.04.2022 по 03.04.2025 ОСОБА_1 перебував на військовій службі. Згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей», статті 8 військова служба зараховується до його страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю (а.с.87).

Описана вище довідка №125 від 15.05.2025 не була долучена позивачем до заяви про призначення пенсії від 09.05.2024, пенсійним органом не надавалася оцінка відомостям вказаної довідки при розгляді заяви про призначення пенсії, а тому суд не надає їй правової оцінки.

Згідно повідомлення, надісланому керівникові підприємства (установи), резервіст ОСОБА_1 з 08.04.2022 призваний на військову службу за призовом осіб із числа резервістів на особливий період (а.с.22).

За змістом військового квитка серії НОМЕР_2 від 22.06.2023 ОСОБА_1 з 12.03.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 (а.с.23).

Судом встановлено, що період військової служби з 08.04.2022 по 30.04.2024 зараховано до стажу роботи позивача в одинарному розмірі (а.с.61). Вказаний період проходження військової служби не є спірним.

Згідно розрахунку стажу роботи страховий стаж позивача становить 37 років 02 місяці (в тому числі додаткові роки за Список №1), пільговий стаж роботи за Списком №1 17 років 11 місяців 14 днів (а.с.61, 57).

Із матеріалів справи слідує, що на момент призову на військову службу 08.04.2022 позивач працював повний робочий день за професією, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, а саме горновим доменних печей у ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».

Суд вказує, що посада, яку займає позивач у ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» - горновий доменний печей, належить до переліку провідних професій, передбаченого частиною 3 статті 114 Закону №1058. Вказане не є спірним.

Період роботи позивача в ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» до призову на військову службу на особливий період під час мобілізації відповідачем зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1, що підтверджується розрахунком стажу (а.с.61).

Таким чином, період проходження позивачем військової служби в особливий період під час мобілізації має бути зарахований до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 5 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

На виконання вказаної постанови Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року №1931-ХІІ Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до цього роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

У листі від 02 жовтня 2018 року № 19997/0/2-18 адресованому Пенсійному фонду України Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12 вересня 2018 року №1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховують Роз`яснення № 8.

Суд зазначає, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 18.11.2024 у справі № 200/1009/24.

Отже, роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 є застосовним у випадку взаємного зарахування періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення та Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.

В спірному випадку в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач окрім роботи горновим доменної печі у ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», яка визначена ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працював на інших роботах, передбачених у відповідних розділах Списку № 1, які не передбачені ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, доводи позивача про наявність підстав для обрахунку його стажу за спірний період із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 є хибними.

Щодо покликання позивача у позові на те, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць за три місяці, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували участь позивача у бойових діях у воєнний час чи в антитерористичній операції.

Оскільки відповідачем безпідставно не зараховано період проходження позивачем військової служби з 08.04.2022 по 30.04.2024 до пільгового стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення від 16.05.2024 за №73 є протиправним і його слід скасувати.

Разом з цим, враховуючи, що суд не може підміняти державний орган та приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до дискреційних повноважень такого суб`єкта владних повноважень, зокрема й вираховувати страховий стаж, який дає право на пенсію, а також те, що спірне рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити з 09.05.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зарахувавши до пільгового стажу роботи за провідною професією «горнові доменних печей» період роботи з 08.04.2022 по 30.04.2024 з повним робочим днем в цеху доменному, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" задоволенню не підлягає.

Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав і інтересів позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача від 09.05.2024 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду.

Підсумовуючи наведене вище, суд виснує про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі також - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд керується критерієм їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, значення спору для сторони тощо.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу у цій справі надавалася відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 09.05.2024 (а.с.33), укладеного між адвокатом Боднарчуком А.М. та ОСОБА_1 , предметом якого є надання юридичної допомоги з приводу захисту прав та законних інтересів в Івано-Франківському окружному адміністративному суді та Восьмому апеляційному адміністративному суді за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення.

У пункті 3 вказаного договору зазначено, зокрема, що за правову допомогу ОСОБА_1 , сплачує адвокату Боднарчуку А.М. винагороду в розмірі 5000,00 грн. Вказано, що клієнт здійснює оплату за годину роботи адвоката, а саме 1000,00 грн.

Також, адвокатом Боднарчуком А.М. надано суду свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001728 видане на підставі рішення Ради адвокатів Івано-Франківської області від 29.05.2020 №3/06 (а.с.31), ордер на надання правової допомоги серії АТ №1077928 від 23.08.2024 (а.с.32), розрахунок винагороди згідно договору про надання правової (правничої) допомоги (а.с.35), акт приймання-передачі виконаної роботи до договору про надання правової (правничої) допомоги від 09.05.2024 (а.с.36), довідку від 09.05.2024 №02/05 про те, що розмір плати за підготовку цієї позовної заяви становить 5000 грн. (а.с.37), квитанцію до прибуткового касового ордера №47 від 09.05.2024 на суму 5000,00 грн (а.с.38).

За змістом акту приймання-передачі виконаної роботи до договору про надання правової (правничої) допомоги від 09.05.2024 адвокатом Боднарчуком А.М. надано правничу допомогу наступного характеру: 1) ознайомлення з документами клієнта та аналіз судової практики і законодавства, усна консультація 1000 грн, кількість витрачених годин 1 година.; 2) складання позовної заяви, підготовка та друк документів, виготовлення копій 4000 грн., кількість витрачених годин 4 години.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №47 від 09.05.2024 ОСОБА_1 сплатив адвокату Боднарчуку А.М. кошти в розмірі 5000,00 грн за адвокатські послуги.

При розподілі судових витрат у цій справі суд враховує: зміст позовної заяви; час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів адміністративної справи; складність адміністративної справи; те, що справа розглядалася в спрощеному провадженні, без виклику сторін.

На переконання суду, розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Заявлені адвокатом позивача до відшкодування 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та часу витраченому адвокатом (5 годин) на надання позивачу правової допомоги. Заявлений розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

З огляду на обсяг наданих послуг суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача повинен становити 4000,00 грн, що буде співмірним зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також відповідатиме критерію реальності та розумності їх розміру. Решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Підсумовуючи зазначене вище, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку, що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 2000 грн (50% задоволених позовних вимог).

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.05.2024 за №73.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період проходження військової служби з 08.04.2022 по 30.04.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ),

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів,Львівська область, 79016).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.