Справа № 160/16455/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року позов задоволено.

02 вересня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Заява обґрунтована необхідністю розподілу судових витрат в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. До заяви додано докази її направлення відповідачам.

24 червня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке надійшло від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що відповідно до долучених до позовної заяви документів, між Позивачем та Адвокатським бюро «Віталія Смагіна» було укладено Договір №1 про надання правничої (правової) допомоги від 05 вересня 2024 року (далі Договір). Крім того, до Договору долучено додаткову угоду, а саме: Додаткова угода від 01 травня 2025 року №4 до Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 05 вересня 2024 року у якій обумовлена сума вартості правової допомоги 10000,00 грн. Звертаємо увагу суду на те, що вищезазначений Договір містить загальний та досить широкий перелік обов`язків Адвоката, щодо надання правової допомоги. При цьому, в Договорі викладено лише стандартні загальні фрази, без жодних посилань на конкретні обставини даної судової справи, документи тощо. Жодних інших документів, які підтверджували би обсяг наданих адвокатом позивачу у даній справі робіт для визначення достовірного розміру витрат на правничу допомогу, що підтверджували б фактичний розмір таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з вказанням часу, затраченого ним на виконання конкретної роботи, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) не надано. Крім того, Державна податкова служба України звертає увагу суду, дана категорія справ не є новою. Таким чином, Державна податкова служба України наголошує, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не є спів мірними.

24 червня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке надійшло від відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 повторює доводи відповідача-1.

05 вересня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке надійшло від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що відповідно до долучених до позовної заяви документів, між Позивачем та Адвокатським бюро «Віталія Смагіна» було укладено Договір №1 про надання правничої (правової) допомоги від 05 вересня 2024 року (далі Договір). Крім того, до Договору долучено додаткову угоду, а саме: Додаткова угода від 01 травня 2025 року №4 до Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 05 вересня 2024 року у якій обумовлена сума вартості правової допомоги 10 000,00 грн. Звертають увагу суду на те, що вищезазначений Договір містить загальний та досить широкий перелік обов`язків Адвоката, щодо надання правової допомоги. При цьому, в Договорі викладено лише стандартні загальні фрази, без жодних посилань на конкретні обставини даної судової справи, документи тощо. Жодних інших документів, які підтверджували би обсяг наданих адвокатом позивачу у даній справі робіт для визначення достовірного розміру витрат на правничу допомогу, що підтверджували б фактичний розмір таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з вказанням часу, затраченого ним на виконання конкретної роботи, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) не надано. Крім того, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звертає увагу суду, дана категорія справ не є новою. Таким чином, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області наголошує, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними та обґрунтованими. Зазначаємо, що практика розгляду подібних справ, що сформована Верховним Судом та судами апеляційної інстанції та типовість предмету спору надає можливість для значного скорочення часу при складанні/поданні позовних заяв з подібних категорій справ. Окремо зазначаємо, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі № 160/16455/25 вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому, позивачем та його представником не обґрунтовується та не надано жодного розрахунку звідки і чому визначена саме така сума правничої допомоги (адвокатських послуг).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМВОСТРОЙ» про ухвалення додаткового рішення у справі №160/16455/25 до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За клопотанням іншої сторони суд може зменшити витрати на професійну правничу допомогу згідно ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, в той час як критерії, визначені ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судом застосовуються незалежно від наявності такого клопотання чи будь-яких заперечень іншої сторони у справі.

Змістовно аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, що є релевантним до обставин цієї справи виходячи з тотожності відповідних положень законодавства.

Також суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню незалежно від того чи їх фактично сплачено, чи вони тільки підлягають сплаті, що підтверджується послідовною практикою Касаційного адміністративного суду (наприклад, постанова від 16.02.2023 року по справі №520/562/19).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду надано:

1) Договір про надання правничої (правової) допомоги від 05.09.2024 року №1 (далі Договір);

2) Додаткова угода від 01.05.2025 року №4 до Договору (далі Додаткова угода);

3) Акт надання правничої (правової) допомоги від 02.09.2025 року б/н по Договору (далі Акт).

Договором погоджено надання позивачу правничої допомоги. За п. 4.1., 4.3. Договору гонорар визначається додатковою угодою, а факт надання послуг підтверджується актом.

Додатковою угодою погоджено надання позивачу правничої допомоги саме в даній справі вказано послугу з «допомоги щодо судового оскарження» конкретного рішення відповідача, яке було предметом оскарження. Вартість послуги визначено як 10000,00 грн. Гонорар підлягає сплати через 7 днів після підписання акту.

Згідно Акту позивачу надано послуги загальною вартістю 10000,00 грн:

1) аналіз документів;

2) аналіз законодавства;

3) консультація;

4) складання та подання позову;

5) складання та подання заперечення проти заяви про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження;

6) аналіз відзивів;

7) складання та подання відповіді на відзив.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Відповідач зазначав, що Договір має загальний характер, без зв`язку з даною справою.

Ця обставина відповідає дійсності, однак не перешкоджає відшкодуванню відповідних витрат, оскільки законодавством не передбачено обов`язку індивідуалізувати детально предмет договору в його тексті. Натомість є припустимою та поширеною практика складання рамкових договорів, деталізація яких відображається в додаткових угодах, що мало місце і у цій справі. Відповідач при цьому не навів ані положень законодавства, які вважав порушеними, ані зауважень щодо ступеню конкретизації послуг вже в додатковій угоді, яка містить індивідуалізацію обсягу правничої допомоги.

Відповідач посилався на відсутність жодних інших документів щодо обсягу наданих послуг.

Це твердження не відповідає дійсності, оскільки з позовом надано Додаткову угоду, яка передбачає надання допомоги саме щодо судового оскарження спірного рішення, а Акт містить опис виконаних робіт достатньою мірою для цілей розподілу судових витрат. В свою чергу фактично сторони визначили гонорар адвоката у фіксованому розмірі, що не передбачає обґрунтування затраченого часу. Разом з цим, за наявності очевидного факту надання послуг (погоджено послугу з судового оскарження і в наявності позов) суд має можливість вирішити питання про пропорційність заявлених витрат і без визначення затраченого часу для випадків визначення гонорару у фіксованому розмірі.

Відповідач посилався на поширеність даної категорії справ, наявність сталої судової практики, розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ця обставина відповідає дійсності та враховується судом при визначенні розміру відшкодування позивачу судових витрат.

Суд визнає належними докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а такі витрати пов`язаними з розглядом справи. Водночас, суд не визнає такі витрати обґрунтованими та пропорційними до предмета спору.

Також суд зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 23.09.2022 року у справі №120/2696/19-а.

Суд переходить до застосування критеріїв згідно ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розмір заявлених витрат є частково обґрунтованим та частково пропорційним до предмета спору, при цьому доводів значення справи для сторони або публічного інтересу позивачем не наведено, в т.ч. відсутні обґрунтування можливості, наприклад, припинення господарської діяльності позивача в залежності від результатів судового розгляду та ін.

Обставини згідно п. 3, 4 ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлені.

Суд, з`ясовуючи обґрунтованість заявлених витрат, зазначає, що спірні правовідносини є поширеними, за змістом такі відносини не були суттєво складними, в наявності стале нормативно-правове регулювання таких правовідносин, а також судова практика, про що свідчить в т.ч. виклад рішення суду.

Зважаючи на вказане, суд констатує наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу з 10000,00 грн до 3000,00 грн за критеріями обґрунтованості та пропорційності.

Керуючись ст. ст. 132-143, 241-243, 246, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМВОСТРОЙ» про ухвалення додаткового рішення у справі №160/16455/25 задовольнити частково.

Ухвалити у справі №160/16455/25 додаткове рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМВОСТРОЙ» (49017, м. Дніпро, вул. Повітрофлотська, буд. 2А/12, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко