Справа № 723/2960/25
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/2960/25
Провадження № 2-а/723/4055/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участі секретаря судового засідання - Полішенко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Сондей Яни Ананіївни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Сондей Яна Ананіївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 31.01.2025 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Підставою винесення оскаржуваної постанови послугував складений протокол про адміністративне правопорушення від 22.01.2025 № 1/91, згідно з яким ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, встановленим законодавством відповідно до розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. № 5835 від 11.11.2024 щодо прибуття від 26.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , адже не з`являвся, тобто порушував вказані правила військового обліку в особливий період.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 13 ст. 10, ст. 1, ч. 8 ст. 2, ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 19 Додатку 2, ч. 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. У зв`язку з чим уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 складено адміністративний протокол № 1/91 від 22.01.2025.

Позивач вважає, що оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови № 440 по справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 є безпідставним та таким, що суперечить положенням чинного законодавства. Зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови випливає зміст самого порушення, а саме те, що позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 26.09.2024, згідно з розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. № 5835 від 11.11.2024. З даним порушенням позивач категорично не погоджується, оскільки дата обов`язку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 передує даті самого розпорядження. Позивач не був обізнаний про жодний виклик, розпорядження тощо, жодного виклику, оповіщення, повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 не отримував.

Крім того, представник позивача зазначає, що він не був обізнаний про місце, дату та час розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим не міг скористатися своїм правом, що визначене ст. 268 КУпАП.

Вважає, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутня як подія, так і вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 440 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 31.01.2025.

Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки позивач будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, встановленим законодавством, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 у встановлений час за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 за вихідним номером 1/5835 від 19.09.2024 щодо прибуття 25.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи належним чином оповіщеним. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 1, ч. 8 ст. 2, ч. 3 ст. 10, ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 19 Додатку 2, п. 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів», що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. В подальшому ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності (постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 440 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП). З огляду на вищевикладене вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача адвокатом Сондей Я.А. було подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач не був належним чином оповіщений про необхідність з`явитися в установлений час за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 за вихідним номером 1/5835 від 19.09.2024 щодо прибуття 25.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а відповідачем у відзиві на позовну заяву не підтверджено обставин отримання позивачем повістки, не доведено факту повідомлення ОСОБА_1 в установлений законом спосіб про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на 25.09.2024, що слугувало підставою для винесення спірної постанови. Вважає, що оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а тим паче винесення постанови № 440 по справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 є безпідставним та таким, що суперечить положенням чинного законодавства. Позивач не був обізнаний про місце, дату та час розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_5 . У зв`язку з чим просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд зазначеної адміністративної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 440 від 31.01.2025 такою, що не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення в його діях.

Відповідачем суду надано відзив на позовну заяву на підтвердження правомірності своїх дій.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою № 440 від 31.01.2025 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що позивач, будучи військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, встановленим законодавством відповідно до розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. № 5835 від 11.11.2024 щодо прибуття від 26.09.2024 по даний час 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжував не з`являтись, тобто порушував вказані правила військового обліку в особливий період. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 10, ст. 1, ч. 8 ст. 2, ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, ч. 19 Додатку 2, ч. 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період, оскільки з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент розгляду справи. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На виконання ст. 254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона виражається у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 8 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний (ч. 4).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 5).

Пунктом 22 Порядку визначено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», у разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток (додаток 11) або під їх особистий підпис у картках первинного обліку (додаток 3) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення для проходження базової військової служби, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечення їх своєчасного прибуття.

За змістом оскаржуваної постанови позивач порушив правила військового обліку, передбачені ч. 3 ст. 10, ст. 1, ч. 8 ст. 2, ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, ч. 19 Додатку 2, ч. 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідно до п.п. 6 п. 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та проходження військової служби» від 21.03.2023 № 2995-IX, статтю 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII виключено.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до п. 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-XII) громадяни зобов`язані, зокрема: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП стало те, що позивач 25.09.2024 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 № 1/5835 від 19.09.2024, яке було подано на виконання голові Кам`янської сільської ради 19.09.2024.

Проте, з суті правопорушення, яка викладена в оскаржуваній постанові, вбачається, що позивач від 26.09.2024 по даний час 2025 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 № 5835 від 11.11.2024, тобто розпорядження було видано пізніше, ніж ОСОБА_1 був зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак обставини, які викладені у постанові, суперечать дійсним обставинам справи.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що позивач був належним чином оповіщений виконавчим органом Кам`янської сільської ради про необхідність з`явитись 25.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , зокрема, відсутні докази особистого вручення ОСОБА_1 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 або під особистий підпис у картках первинного обліку, або її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем у спосіб, встановлений п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не доведено до відома ОСОБА_1 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідно у ОСОБА_1 не виник обов`язок такої явки, за що останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідачем не надано суду жодних доказів складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та вручення копії протоколу під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або доказів, які підтверджують наявність обставин, за яких протокол про адміністративне правопорушення не складається відповідно до ст. 258 КУпАП.

Суду також не надано доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а відтак останній був позбавлений своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, ретельно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дані про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів та з порушенням вимог КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 440 від 31.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень 00 копійок, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов адвоката Сондей Яни Ананіївни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 440 від 31.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17000 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Іван ПОСОХОВ