Справа № 420/10548/24
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

м. Київ

справа №420/10548/24

адміністративне провадження № К/990/19617/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Васильєвої І.А.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАГРО.» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 (судді: Ступакова І.Г. (головуючий), Бітов А.І., Лук`янчук О.В.) у справі №420/10548/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАГРО.» до Одеської митниці, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та рішення, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМАГРО.» (далі - позивач, Товариство, ТОВ«ХІМАГРО.») звернулось до суду з позовом до Одеської митниці (далі - відповідач, контролюючий орган, митний орган), Державної казначейської служби України в якому просить:

- визнати протиправним рішення Одеської митниці № 1 від 12.01.2024 щодо взяття проб (зразків) товару: DAP 18.46.0 в біг-бегах в кількості 234,15 метричних тон, ввезеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» на підставі контракту № S/DAPO/2023/9451 від 28.11.2023 року за митною декларацією № 24UA98U0 від 12.01.2024 року, ухвалене в.о. начальника м/п «Південний порт» Вадимом Васильонком;

- визнати протиправними дії Одеської митниці щодо проведення форми митного контролю у вигляді взяття проб (зразків) товару DAP 18.46.0 в біг-бегах в кількості 234,15 метричних тон, ввезеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» на підставі контракту №S/DAPO/2023/9451 від 28.11.2023 за митною декларацією № 24UA98U0 від 12.01.2024, на підставі акту № 0001 про взяття проб (зразків) товарів від 12.01.2024 по ЕМД ІМ40 ДЕ № UA500130/000898 від 12.01.2024;

- стягнути з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» збитки у розмірі 626 890,93 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» суму матеріальних збитків у розмірі 626 890,93 грн, заподіяних протиправним рішенням № 1 від 12.01.2024 щодо взяття проб товару, ухваленого в.о. начальника м/п «Південний порт» Вадимом Васильонком, та протиправними діями Одеської митниці щодо проведення форми митного контролю у вигляді взяття проб (зразків) товару DAP 18.46.0 в біг-бегах в кількості 234,15 метричних тон, ввезеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» згідно контракту № S/DAPО/2023/9451 від 28.11.2023, на підставі акту № 0001 про взяття проб (зразків) товарів від 12.01.2024 по ЕМД ІМ40 ДЕ № UA500130/000898 від 12.01.2024.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.01.2024 розпочато митне оформлення товару за МД №24UA898U0, в процесі якого митним органом прийнято спірне рішення щодо необхідності взяття проб (зразків) товарів. Таке рішення ТОВ «ХІМАГРО.» вважає незаконним, оскільки взяття проб (зразків) товару було проведено з іншою метою, аніж мета, зазначена у спірному рішенні. Зокрема, зазначаючи в рішенні мету взяття проб (зразків) товарів - встановлення їх характеристик, визначених пунктом 1 статті 356 Митного кодексу України, в акті про взяття проб метою взяття проб товару зазначено встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин. А відтак, дії митниці щодо взяття проб (зразків) товару грубо порушують частину 2 статті 19 Конституції України, частину 2 статті 356 Митного кодексу України в частині відсутності вмотивованого рішення відповідного керівника митного органу на взяття проб (зразків) товару. Позивач вказує, що наявності сумніву митного органу в частині визначеного для товару коду УКТ ЗЕД та країни походження товару об`єктивно бути не могло, оскільки ним було надано всі документи, необхідні для митного оформлення товару. Крім того, позивач зазначає про те, що акт про взяття проб не було передано у спосіб та строки, встановлені статтею 357 Митного кодексу України.

Прийняття Одеською митницею незаконного рішення №1 від 12.01.2024 щодо взяття проб (зразків) товару ТОВ «ХІМАГРО.» завдано матеріальних збитків Товариству в розмірі 626 890,93 грн, пов`язаних з оплатою послуг перевізника за простій 10 транспортних засобів за період з 12.01.2024 по 09.02.2024 включно (505161,25 грн), а також з оплатою послуг з диспетчеризації щодо знаходження цих 10 транспортних засобів на території зони митного оформлення (121 729,68 грн), у зв`язку з чим просить наведену суму матеріальних збитків стягнути на його користь.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд дійшов висновку, що спірне рішення про взяття проб (зразків) товару №1 від 12.01.2024 за митною декларацією №UA500130/2024/000898 прийнято Одеською митницею у зв`язку із встановленням форм обов`язкового контролю 905-3 СУР та 908-1 СУР. Визначена в оскаржуваному рішенні мета взяття проб (зразків) товару «з метою встановлення характеристик» та в подальшому взяття (зразків) товару «з метою встановлення характеристик, визначальних для встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин» не суперечить частині 1 статті 356 Митного кодексу України.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що в рішенні про взяття проб (зразків) товару міститься вказівка лише на форму контролю 905-3 СУР, зазначивши, що системою управління ризиками визначено необхідність взяття проб (зразків) товарів з двох підстав: 905-3 СУР (взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД) та 908-1 СУР (взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин). Суд дійшов висновку, що саме по собі посилання у рішенні про взяття проб (зразків) товару №1 від 12.01.2024 на форму контролю 905-3 СУР, замість 908-1 СУР, не може бути підставою для скасування рішення про взяття проб (зразків) товару та визнання протиправними дій митного органу щодо взяття проб (зразків) товару.

4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов Товариства задоволено частково. Визнано протиправними дії Одеської митниці щодо проведення форми митного контролю у вигляді взяття проб (зразків) товару, ввезеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІМАГРО.» на підставі контракту №S/DAPO/2023/9451 від 28.11.2023 за митною декларацією №24UA98U0 від 12.01.2024, на підставі акту №0001 про взяття проб (зразків) товарів від 12.01.2024 по ЕМД ІМ40 ДЕ №UA500130/000898 від 12.01.2024. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у спірному рішенні від 12.01.2024 №1 про взяття проб (зразків) товарів за митною декларацією №UA500130/2024/000898 наявне посилання на пункт 1 статті 356 Митного кодексу України, а також підставою його прийняття зазначено спрацювання форми контролю 905-3 СУР Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, а отже спірне рішення відповідає критерію вмотивованості, оскільки з його змісту являється за можливе встановити в якій формі (взяття проб (зразків) товару) та в якому обсязі має бути здійснено митний контроль товару в конкретному випадку.

При цьому рішенням від 12.01.2024 №1 передбачено взяття проб (зразків) товару з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД (пункт 1 частини 1 статі 356 Митного кодексу України), однак в акті від 12.01.2024 №0001 про взяття проб (зразків) товарів по ЕМД ІМ 40 ДЕ №UA500130/2024/000898 метою взяття проб (зразків) товарів зазначено встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин, що відповідає пункту 4 частини 1 статті 356 Митного кодексу України.

Таким чином, оскільки у даному випадку взяття проб (зразків) товарів відбувалося на підставі рішення №1 від 12.01.2024 щодо взяття проб (зразків) товару, прийнятого на підставі пункту 1 частини 1 статті 356 Митного кодексу України та у зв`язку із спрацюванням форми обов`язкового контролю 905-3 СУР, а тому митний орган був обмеженим взяттям проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) саме з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, що свідчить про протиправність дій Одеської митниці щодо проведення форми митного контролю у вигляді взяття проб (зразків) товару, ввезеного ТОВ «ХІМАГРО.» на підставі контракту №S/DAPO/2023/9451 від 28.11.2023 за митною декларацією №24UA98U0 від 12.01.2024, на підставі акту №0001 про взяття проб (зразків) товарів від 12.01.2024 по ЕМД ІМ40 ДЕ №UA500130/000898 від 12.01.2024.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з Одеської митниці на користь ТОВ «ХІМАГРО.» збитків у розмірі 626 890,93 грн з огляду на встановлення законності прийнятого Одеською митницею рішення №1 від 12.01.2024 щодо взяття проб (зразків) товару. Суд вказав, що відповідне відшкодування може мати місце лише у разі встановлення незаконності рішення митного органу щодо проведення форми митного контролю у вигляді взяття проб (зразків) товару та, відповідно, підтвердження понесених витрат належними доказами.

Короткий зміст вимоги касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволенні позовних вимог Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

12.01.2024 декларантом ТОВ «ХІМАГРО.» - ТОВ «ДІСКАВЕРІ» до Одеської митниці подана митна декларація № 24UA98U0 для здійснення митного оформлення наступного товару: добрива мінеральні або хімічні із вмістом двох поживних елементів: азоту і фосфору (фосфатдіамоній): DAP 18.46.0 (вміст азоту - 18%, фосфору - 46%), гранульоване, для сільськогосподарського використання, чиста вага - 23321 кг, виробник: TOROS AGRI INDUSTRY AND TRADE CO.INC, країна виробник: Turkey, TR.

Згідно наявного в матеріалах справи переліку митних формальностей за ВМД №24UA98U0 від 12.01.2024, Одеською митницею були встановлені наступні форми обов`язкового контролю:

- 905-3 СУР Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД (повідомлення до форми контролю: за результатами проведеного аналізу виявлені наступні індикатори ризику, зазначені у листі Державної митної служби України від 28.12.2023 №24-1/24-01/7/9, нараховано 40 балів: 3.2.2. Наявні факти перевантаження/передачі вантажу, заміни транспортного засобу, зміни перевізника - 0705 (15 балів); 3.2.6. Товар відправлений зі складу, розташованого в іншій країні 0380 (10 балів); 3.2.10. Сертифікат про країну походження видано не у країні вивезення товару та не у країні походження товару - 0861 (15 балів);

- 908-1 СУР Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин (повідомлення до форми контролю: за результатами проведеного аналізу виявлені наступні індикатори ризику, зазначені у листі Державної митної служби України від 28.12.2023 №24-1/24-01/7/9, нараховано 40 балів: 3.2.2. Наявні факти перевантаження/передачі вантажу, заміни транспортного засобу, зміни перевізника - 0705 (15 балів); 3.2.6. Товар відправлений зі складу, розташованого в іншій країні 0380 (10 балів); 3.2.10. Сертифікат про країну походження видано не у країні вивезення товару та не у країні походження товару - 0861 (15 балів).

12.01.2024 в.о. начальника м/п «Південний порт» Одеської митниці В. Васильонком прийнято рішення щодо необхідності взяття проб (зразків) товарів за митною декларацією №UA500130/2024/000898, а саме товару: «Добрива мінеральні або хімічні із вмістом двох поживних елементів: азоту і фосфору (фосфатдіамоній): DAP 18.46.0 (вміст азоту - 18%, фосфору - 46%), гранульоване, для сільськогосподарського використання, чиста вага - 23321 кг».

У вказаному рішенні зазначено, що необхідність взяття проб (зразків) товару зумовлена метою встановлення їх характеристик, визначених у пункті 1 статті 356 Митного кодексу України. Підстава: форма контролю 905-3 СУР, з додержанням вимог статті 365 Митного кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 02.12.2016 №1058.

12.01.2024 посадовою особою митниці в присутності уповноваженої особи декларанта складено акт №0001 про взяття проб (зразків) товарів по ЕМД ІМ 40 ДЕ №UA500130/2024/000898 від 12.01.2024.

Згідно вказаного акту метою взяття проб (зразків) товарів є встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин.

Вказані зразки (проби) товару направлені на адресу Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України.

08.02.2024 Одеським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України складено висновок №-0057, згідно якого, в результаті проведених досліджень у складі наданої хімічної сполуки, що включено до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, Переліку отруйних лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами, Переліку сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованим або загальноприйнятими назвами, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2007 №490, не виявлено.

09.02.2024 товар, оформлений за ЕМД №24UA98U0, було випущено у вільний обіг.

Вважаючи протиправними рішення Одеської митниці №1 від 12.01.2024 щодо взяття проб (зразків) товару та дії митного органу щодо проведення форми митного контролю у вигляді взяття проб (зразків) товару за митною декларацією №24UA98U0 від 12.01.2024 на підставі акту №0001 про взяття проб (зразків) товарів від 12.01.2024 ТОВ «ХІМАГРО.» звернулося до суду з цим позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення не правильно застосував норми матеріального права, зокрема частини 2 статті 356 Митного кодексу України без врахування відповідних висновків, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно у постановах від 28.07.2021 у справі №815/3903/17, від 28.05.2020 у справі №818/1205/16, від 14.08.2018 у справі №818/3408/15, від 12.11.2020 у справі №808/1697/15, від 29.07.2021 у справі №160/11199/19, від 13.04.2021 у справі №818/294/17, від 27.05.2021 у справі №820/6482/16, від 25.02.2021 у справі №815/1557/17, в яких Верховний Суд зазначав, що передбачене частиною другою статті 356 Митного кодексу України письмове вмотивоване рішення не може бути прийняте у формі резолюції керівника на службовій записці інспектора митного органу; у постановах Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №826/6528/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 10.01.2020 у справі №2040/6763/18, яких Суд зазначав про загальні вимоги, що висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, якими є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, при цьому ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення.

На переконання скаржника також відсутня стала практика (відсутній висновок) Верховного Суду саме стосовно чітко визначеного змісту рішення митного органу про взяття проб (зразків) товару (зазначення в ньому мотивів, обґрунтовування, сумнівів, суперечностей тощо) за наявними вимогами норм матеріального права: статті 8, 69, 318, 356 Митного кодексу України, та вимогами норм процесуального права: стаття 2, пункт 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, позивач вважає, що суд апеляційної інстанції в частині вимог щодо стягнення збитків не застосував такі норми матеріального права, як статті1173 - 1176 Цивільного кодексу України та частину 2 статті 30 Митного кодексу України та не врахував висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, від 14.04.2020 у справі №925/1196/18, від 15.03.2023 у справі № 1.380.2019.004377, в яких Суд вказав, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою; від 17.04.2018 у справі №906/374/17, від 03.09.2019 у справі №910/11153/17 де зазначено, що порушення вимог законодавства України витрати вантажовідправника (власника вантажу) на їх проведення підлягають відшкодуванню органом, за ініціативою якого проведено вказані операції, що мало наслідком затримання вантажу та спричинило збитки власнику цього вантажу (вантажовідправнику), зокрема додаткові витрати на послуги перевізника, пов`язані з виконанням передбачених зазначеними нормами дій, пов`язаних з проведенням митних операцій.

9. Митним органом надано відзив на касаційну скаргу Товариства, в яких відповідач просить залишити касаційну скаргу Товариства без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції просить залишити без змін, оскільки таке є законним та обґрунтованим, судом в повному обсязі з`ясовано всі обставини справи і таким надано юридично правильну оцінку.

Зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Проте скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Вказує, що в рішенні про взяття проб (зразків) товару від 12.01.2024 № 1 через технічну помилку зазначено виключно підставу Форма контролю 905-3, проте, вказане рішення стосувалося не тільки встановлення характеристик товару, а й встановлення характеристик, визначальних для встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин. Контролюючий орган вважає, що таку технічну помилку формальною та такою, що не вплинула на результати відпрацювання обов`язкових форм контролю, а тому, підстави для визнання протиправними рішення та дій Одеської митниці відсутні.

10. Державна казначейська служба України подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги ТОВ «ХІМАГРО.» в повному обсязі. Зазначає, що Державна казначейська служба України не є належним відповідачем по справі, оскільки підставою позову зазначено порушення прав товариства з боку Одеської митниці. Та обставина, що на органи Казначейства покладено повноваження щодо безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, не свідчить, що такі органи мають бути учасниками по кожній судовій справі, де однією з вимог є стягнення коштів з Державного бюджету України.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої і апеляційної інстанцій

11. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд виходить з наступного.

12. Відповідно до положень пунктів 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень часин 1, 3, 4 та 7 статті 318 МК України:

- митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України;

- митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи;

- митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України;

- для забезпечення здійснення митного контролю митними органами використовуються системи, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів.

Частиною першою статті 320 МК України передбачено, що форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими державними органами, у тому числі правоохоронними органами, а також участь їх посадових та службових осіб у здійсненні митного контролю.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом (частина 1 статті 337 МК України).

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи (частина 4 статті 337 МК України).

Статтею 361 МК України визначено, що управління ризиками - це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

З метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Держмитслужби під час митного контролю, прискорення митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій, та здійснення таргетингу наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015р. №684, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.08.2015р. за №1021/27466, затверджено Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю (далі Порядок №684). Цей Порядок встановлює єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю.

Пунктом 3 Порядку №684 передбачено, що автоматизована система управління ризиками (АСУР) це складова функціональних систем Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів (ЄАІС), що забезпечує застосування автоматизованого контролю із застосуванням СУР для визначення форм та обсягів митного контролю; ідентифікований ризик - результат аналізу та оцінки ризиків, який у конкретному випадку здійснення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення дає можливість обрати форми та обсяги митного контролю; індикатори ризику - критерії із заданими наперед параметрами, використання яких дає можливість здійснювати вибір об`єкта контролю; оцінка ризику - визначення ймовірності виникнення ризику і можливих наслідків недотримання вимог законодавства України з питань митної справи у разі настання ризику.

Положеннями розділу VIІ Порядку №684 передбачено, що за результатами аналізу та оцінки ризиків у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України АСУР (шляхом здійснення автоматизованого контролю із застосуванням СУР) та/або посадові особи митних органів на підставі результатів застосування СУР (шляхом здійснення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР) обирають форми та обсяги митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування зазначених у пункті 11 розділу I цього Порядку інструментів з управління ризиками (далі - Перелік митних формальностей).

Визначені за результатами застосування АСУР форми та обсяги митного контролю з Переліку митних формальностей можуть бути змінені керівником/заступником керівника (особою, яка виконує його обов`язки) митного органу шляхом додавання митних формальностей за напрямом, щодо якого в Переліку митних формальностей уже наявні митні формальності.

На підставі результатів застосування СУР посадова особа митного органу може доповнити Перелік митних формальностей шляхом включення до нього митних формальностей за новим напрямом контролю, тобто напрямом, який не було визначено ризиковим за результатами застосування АСУР.

Під час застосування АСМО або іншої інформаційної системи ЄАІС для митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів Перелік митних формальностей формується за допомогою інформаційних технологій, за результатами автоматизованого контролю із застосуванням СУР, а також доповнюється/змінюється за результатами проведення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до документальних профілів ризику, орієнтувань, переліків індикаторів ризику, методичних рекомендацій, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), відомостей, результатів застосування технічних засобів митного контролю, а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.

Посадові особи митниці (митного поста) Держмитслужби, які здійснюють митний контроль у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, в обов`язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей та доповнюють/змінюють його за результатами проведення комбінованого та/або неавтоматизованого контролю із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до документальних профілів ризику, орієнтувань, переліків індикаторів ризику, методичних рекомендацій, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), відомостей, результатів застосування технічних засобів митного контролю, а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.

Результати виконання митних формальностей, доданих до Переліку митних формальностей посадовою особою митного органу після прийняття митної декларації для оформлення, вносить така посадова особа митного органу або її безпосередній керівник / заступник керівника (особа, яка виконує його обов`язки).

У разі виявлення некоректної роботи (помилок) АСУР, у результаті чого форми та обсяги митного контролю не можуть бути визначені автоматизовано, посадова особа митниці (митного поста) Держмитслужби здійснює неавтоматизований контроль із застосуванням СУР шляхом оцінки ризику відповідно до документальних профілів ризику, орієнтувань, переліків індикаторів ризику, методичних рекомендацій, у тому числі за результатами аналізу поданих для митного контролю документів (їх копій), відомостей, результатів застосування технічних засобів митного контролю, а також на підставі вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів і транспортних засобів, та в разі виявлення підстав для визначення форм та обсягів митного контролю самостійно формує Перелік митних формальностей.

До сформованого посадовою особою митниці (митного поста) Держмитслужби Переліку митних формальностей застосовуються положення цього розділу.

Під час здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів посадові особи митниць (митних постів) Держмитслужби забезпечують виконання Переліку митних формальностей, сформованого за результатами реалізації заходів з управління ризиками під час митного контролю та/або митного оформлення, передбачених розділом VII цього Порядку. Посадова особа митниці (митного поста) Держмитслужби виконує митну формальність з Переліку митних формальностей з урахуванням повідомлення до митної формальності, а також відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів, методичних рекомендацій за відповідним напрямом контролю тощо (пункти 1, 2 Положення розділу ХІ Порядку №684).

З аналізу вказаних норм у їх сукупності слідує, що необхідність перевірки документів та відомостей, які подані декларантом під час митного оформлення товарів, а також право на проведення огляду (переогляду) товарів виникає у тому числі за результатами застосування митним органом системи управління ризиками. Посадові особи митних органів зобов`язані застосовувати СУР та обирають відповідні форми та обсяги митного контролю на підставі ідентифікованих ризиків відповідно до наявної інформації про результати автоматизованого контролю із застосування СУР. Причому обсяги митного контролю визначаються автоматизовано, і лише у разі некоректної роботи (помилок) АСУР (обсяги митного контролю не можуть бути визначені автоматизовано) посадова особа митниці (митного поста) Держмитслужби здійснює неавтоматизований контроль із застосуванням СУР (визначає обсяги митного контролю).

В рамках процедур митного контролю та митного оформлення може мати місце взяття проб (зразків) товарів. Порядок та підстави взяття проб (зразків) товарів визначається статтями 356, 357 МК України.

Згідно частинами 1, 2 статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для:

1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;

2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;

3) встановлення країни походження товарів;

4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;

5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;

6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (частина сімнадцята статті 356 МК України).

З аналізу наведених норм вбачається, що в рамках процедур митного контролю та митного оформлення може мати місце взяття проб (зразків) товарів з метою встановлення характеристик як однієї так і декількох, які визначені частиною першої статті 356 МК України. При цьому, передумовою для взяття уповноваженими посадовими особами митного органу проб (зразків) товарів є наявність вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Тобто, взяття проб (зразків) товару може проводитись виключно на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу, яке має бути оформлено у вигляді окремого акта керівника митного органу або особи, яка виконує його обов`язки, а також бути вмотивованим і містити чітку вказівку на те, в якій формі (взяття проб (зразків) товару) та в якому обсязі має бути здійснено митний контроль в конкретному випадку.

Аналогічні правові висновки Верховним Судом були висловлені, зокрема, у і постановах від 28.07.2021 у справі №815/3903/17, від 28.05.2020 у справі №818/1205/16, від 14.08.2018 у справі №818/3408/15, від 12.11.2020 у справі №808/1697/15, від 29.07.2021 у справі №160/11199/19, від 13.04.2021 у справі №818/294/17, від 27.05.2021 у справі №820/6482/16, від 25.02.2021 у справі №815/1557/17, на які покликається позивач в касаційній скарзі.

Наведені норми Митного кодексу України чітко регламентують вимоги до дій суб`єкта владних повноважень щодо взяття зразків (проб) товарів, які знаходяться під митним оформленням, зокрема, прийняття вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки про взяття проб (зразків) товарів

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з наявного в матеріалах справи переліку митних формальностей за ВМД №24UA98U0 від 12.01.2024, Одеською митницею були встановлені наступні форми обов`язкового контролю: 905-3 СУР Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 908-1 СУР Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин.

Вказане свідчить, що у митного органу були наявні підстави для взяття проб (зразків) товарів з метою встановлення характеристик, визначальних для: класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД (п.1 частини 1 статті 356 МК України); встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин (п.4 частини 1 статті 356 МК України).

У спірному рішенні в.о. начальника м/п «Південний порт» Одеської митниці від 12.01.2024 №1 про взяття проб (зразків) товарів за митною декларацією №UA500130/2024/000898 зазначено, що необхідність взяття проб (зразків) товару зумовлена метою встановлення їх характеристик, визначених у пункті 1 статті 356 МК України. Підстава: форма контролю 905-3 СУР, з додержанням вимог статті 365 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 02.12.2016 №1058.

Тобто, зі змісту вказаного рішення чітко вбачається, що взяття проб (зразків) товару зумовлено необхідністю встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, у рішенні наявне посилання на пункт 1 статті 356 МК України, а підставою його прийняття зазначено спрацювання форми контролю 905-3 СУР Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Колегія суддів, погоджується з висновком суді апеляційної інстанції, що спірне рішення від 12.01.2024 №1 про взяття проб (зразків) товарів за митною декларацією №UA500130/2024/000898 відповідає критерію вмотивованості, оскільки з його змісту можливо встановити в якій формі (взяття проб (зразків) товару) та в якому обсязі має бути здійснено митний контроль товару в конкретному випадку. Крім того, рішення містить посилання на конкретні норми законодавства, якими керувався митний орган при прийнятті оскаржуваного рішення.

При цьому слід зазначити, що вказане рішення стосується лише необхідності перевірки однієї із встановлених форм обов`язкового контролю, а саме 905-3 СУР, незважаючи на те, що Одеською митницею встановлені дві форми обов`язкового контролю: 905-3 СУР (взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД) та 908-1 СУР (взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин). Однак зазначена обставина не свідчить про неправомірність оскаржуваного рішення.

Посилання скаржника на відсутність сталої практики Верховного Суду саме стосовно чітко визначеного змісту рішення митного органу про взяття проб (зразків) товару (зазначення в ньому мотивів, обґрунтовування, сумнівів, суперечностей тощо) колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на те, що законодавчими нормами, які регулюють це питання, не встановлено конкретного і чіткого переліку вимог до змісту такого рішення, а тому суд має оцінювати зміст такого рішення на предмет його вмотивованості (обґрунтованості), достатності та законності в кожному конкретному випадку.

Щодо позовних вимог в частині стягнення збитків, то як вбачається з рішення суду апеляційної інстанції, суд виходив з відсутності підстав для стягнення з Одеської митниці на користь ТОВ «ХІМАГРО.» збитків у розмірі 626 890,93 грн з огляду на встановлення законності прийнятого Одеською митницею рішення №1 від 12.01.2024 щодо взяття проб (зразків) товару. Суд вказав, що відповідне відшкодування може мати місце лише у разі встановлення незаконності рішення митного органу щодо проведення форми митного контролю у вигляді взяття проб (зразків) товару та, відповідно, підтвердження понесених витрат належними доказами.

Відповідно до частини двадцятої статті 356 МК України митні органи не відшкодовують витрат, здійснених декларантом або уповноваженою ним особою внаслідок взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем. Витрати на проведення дослідження (аналізу, експертизи) проб (зразків) товарів, здійснені митними органами, не відшкодовуються декларантом або уповноваженою ним особою, крім випадків, коли таке дослідження (аналіз, експертиза) проводиться з ініціативи зазначених осіб або для прийняття митним органом рішень щодо зобов`язуючої інформації.

12.01.2024 посадовою особою митниці в присутності уповноваженої особи декларанта складено акт №0001 про взяття проб (зразків) товарів по ЕМД ІМ 40 ДЕ №UA500130/2024/000898 від 12.01.2024. Згідно вказаного акту метою взяття проб (зразків) товарів є встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин. Вказане сторонами не заперечується.

Рішення від 12.01.2024 №1 на підставі якого проведено взяття проб (зразків) товарів є правомірним.

З урахування наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів про відсутність підстав для стягнення з Одеської митниці на користь ТОВ «ХІМАГРО.» збитків у розмірі 626 890,93 грн.

Крім того, суд апеляційної інстанції слушно зауважив, що незважаючи на протиправність дій Одеської митниці щодо проведення форми митного контролю у вигляді взяття проб (зразків) товару на підставі акту №0001 про взяття проб (зразків) товарів від 12.01.2024 (з огляду на те, що метою взяття проб (зразків) товарів мав бути пункт 1 частини 1 статті 356 МК України (для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД), натомість фактично відбулось взяття проб (зразків) товарів по пункту 4 частини 1 статті 356 МК України (встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин), проте рішення щодо взяття проб (зразків) товару від 12.01.2024 №1 є законним, а його виконання в будь-якому випадку потребувало часу, протягом якого ТОВ «ХІМАГРО.» також несло б витрати на оплату послуг перевізника за простій транспортних засобів та послуг з диспетчеризації щодо знаходження транспортних засобів на території зони митного оформлення.

Щодо посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №906/374/17, (господарська юрисдикція) де зазначено, що порушення вимог законодавства України витрати вантажовідправника (власника вантажу) на їх проведення підлягають відшкодуванню органом, за ініціативою якого проведено вказані операції, що мало наслідком затримання вантажу та спричинило збитки власнику цього вантажу (вантажовідправнику), зокрема додаткові витрати на послуги перевізника, пов`язані з виконанням передбачених зазначеними нормами дій, пов`язаних з проведенням митних операцій, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки такі висновки судом зроблено відносно такої форми митного контролю як «огляд та переогляд товарів, транспортних засобів», визначеної главою 49 «Здійснення митного контролю» МК України (стаття 338), а не відносно процедури «взяття проб (зразків) товарів», визначеної главою 50 «Митні експертизи» МК України (статті 356-357).

При цьому суд повторно звертає увагу, що частиною двадцятою статті 356 МК України чітко визначено, що митні органи не відшкодовують витрат, здійснених декларантом або уповноваженою ним особою внаслідок взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

13. Наведене вище у сукупності дає підстави вважати, що судом апеляційної інстанції повно та всебічно встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів сторін.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.

14. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАГРО.» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 слід залишити без задоволення.

15. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАГРО.» залишити без задоволення.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 у справі №420/10548/24' залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова І.А. Васильєва