Справа № 620/6742/25
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року Чернігів Справа № 620/6742/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справу за позовом ОСОБА_1 до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумної Лариси Петрівни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумної Лариси Петрівни, в якому просить визнати бездіяльність Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумної Лариси Петрівни при розгляді скарги ОСОБА_1 від 28 жовтня 2024 року протиправною; зобов`язати розглянути вказану скаргу по суті та вчинити дії щодо відновлення права на звернення та захисту персональних даних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив його право на звернення та захист персональних даних, не розглянув скаргу по суті, зманіпулював обставинами, які не мали місце, відмовився від здійснення функцій парламентського контролю, передбаченого законодавством, та переклав їх на установи Збройних Сил України, таким чином вчинив протиправну бездіяльність.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що позивачем не надано доказів реального порушення своїх прав та інтересів, а лише висловлено особисту незгоду зі змістом відповіді, викладеного у листі відповідача.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідач мав відкрити провадження за результатами розгляду його скарги від 28.10.2024.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою від 28.10.2024 (вх. № П-43031.3/24 від 11.11.2024) зі скаргою, в які просив: 1) зобов`язати ВЛК при КНП «Варвинська лікарня» надати відповіді по суті порушених питань на заяви від 19 та 28.08.2024; зобов`язати ВЛК при КНП «Варвинська лікарня» надати копії протоколів чи їх витягів засідання ВЛК які були запитувані запитом від 10.10.2024; відкрити провадження про порушення посадовими особами ВЛК та/або КНП «Варвинська лікарня» вище зазначених норм Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про захист персональних даних» та притягнути відповідальних осіб до відповідальності за систематичне порушення прав позивача при зверненні до ВЛК (а.с. 47-49).

На звернення позивача, Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумна Лариса Петрівна листом від 10.12.2024 № 76084.4/П-43031.3/24/53 повідомила, що Уповноважений не може підміняти орган (впливати на зміст прийнятих ним висновків) до виключної компетенції (дискреційних повноважень) якого віднесено прийняття рішення з тих чи інших питань, оскільки такі дії виходили б за межі визначених йому законодавцем повноважень. Тобто Уповноважений здійснює парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі, не втручаючись у відносини, які регулюються особливим порядком, затвердженим окремими нормативно-правовими актами (а.с. 70-71).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини першої статті 1 Закону «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням, наведеним у частині третій статті 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною першою статті 7 Закону «Про звернення громадян» встановлено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. А у випадку, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (частина третя статті 7 цього Закону).

Згідно з частиною третьою статті 15 Закону України «Про звернення громадян», відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

За змістом частини першої статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Так, Парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений), який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 1 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб. Діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод..

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує, зокрема, за зверненнями громадян України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» при розгляді звернення Уповноважений: 1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; 2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; 3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; 4) відмовляє в розгляді звернення. Уповноважений не розглядає тих звернень, які розглядаються судами, зупиняє вже розпочатий розгляд, якщо заінтересована особа подала позов, заяву або скаргу до суду.

Кожен може без обмежень і перешкод звернутися до Уповноваженого у порядку, передбаченому чинним законодавством. При зверненні до Уповноваженого не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»).

Отже, прийняття відповідачем одного із вищеперелічених рішень при розгляді звернення є таким, що розглянуте відповідачем у межах строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян».

При оцінці аргументів сторін з цього питання суд враховує такі висновки щодо обрання та застосування норм права, викладені у постанові Верховного суду від 12.05.2022 у справі №160/11446/21:

« 50. Варто зауважити, що Уповноважений ВРУ при розгляді звернення наділений окресленим у статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" переліком повноважень, а саме:

1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;

2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4) відмовляє в розгляді звернення.

51. Отже, прийняття відповідачем одного із визначеного статтею 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" рішення при розгляді звернення є таким, що розглянуте відповідачем у межах строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян».

52. Аналізуючи приписи статті 15 Закону України «Про звернення громадян», варто зауважити, що суб`єкт, якому адресовано звернення, зобов`язаний, зокрема, перевіряти викладені в зверненнях факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомити громадянина про наслідки розгляду звернення.

53. Отже, не будь-яка відповідь на звернення може свідчити про розгляд такого звернення в розумінні Закону України «Про звернення громадян», оскільки його розгляд (як результат діяльності суб`єкта, якому адресовано звернення) повинен відповідати статті 15 цього Закону.

54. Неповнота встановлення обставин у справі, що розглядається, унеможливлює перевірку відповідей, наданих на звернення позивача, на відповідність положень статей 15, 20 Закону України «Про звернення громадян».

55. При цьому, враховуючи повноваження, якими наділений Уповноважений ВРУ у взаємозв`язку з приписами Закону України «Про звернення громадян», Верховний Суд прийшов до висновку, що одне з визначених у статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" рішень при розгляді звернення повинно бути прийнято Уповноваженим ВРУ в межах строку, встановленого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».»

З огляду на такий висновок касаційного суду щодо обрання та застосування норм права щодо повноважень Уповноваженого ВРУ під час розгляду звернення, дослідивши зміст відповіді на звернення позивача, суд дійшов висновку, що відповідачем, під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 28.10.2024 було допущено порушення статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

Зокрема, відповідачем не надано оцінки, викладеним у скарзі позивача обставинам щодо не розгляду ВЛК при КНП «Варвинська лікарня» заяв ОСОБА_1 від 19.08.2024 та від 28.08.2024, запиту від 10.10.2024.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково шляхом визнання протиправними дій Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумної Лариси Петрівни щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 28.10.2024; зобов`язання Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумну Ларису Петрівну повторно розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 28.10.2024.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо відновлення права на звернення та захисту персональних даних, то суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, вказані повноваження відповідача є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що вказана скарга не була розглянута по суті, така позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумної Лариси Петрівни на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 908,40 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумної Лариси Петрівни (просп. Миру, 49А, 502, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14002) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумної Лариси Петрівни щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 28.10.2024.

Зобов`язати Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумну Ларису Петрівну повторно розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 28.10.2024.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Чернігівській області Шумної Лариси Петрівни на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.09.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА