Справа № 320/29761/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року справа №320/29761/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення до електронного реєстру інформації про моє виключення з військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відповідні зміни до реєстру щодо мого виключення з військового обліку на підставі тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 ;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що був виключений з військового обліку на підставі тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 згідно з пунктом 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 04.04.2006 року, яка діяла на момент його видачі та прямо передбачала виключення з військового обліку з огляду на що вважає бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення до електронного реєстру інформації про виключення з військового обліку позивача протиправною.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/29761/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/29761/25 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє, вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

В матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

24.07.2025 відповідачем подані пояснення у справі, в яких зазначається, що поняття зняття з обліку та виключення з обліку не є тотожними. Окрім цього, у діючій станом на 04.04.2006 року редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у статті 37 була відсутня частина 6, вказана стаття містила лише 5 частин.

Позивачем подані 25.07.2025 заперечення на пояснення відповідача, згідно яких зазначається, що у поясненні не наводиться доказів недійсності тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 та частина 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка передбачає виключення з військового обліку зокрема у випадках визнання непридатності, існувала з моменту його прийняття. Посилання у посвідченні на п. 6.3 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підтверджує виключення з військового обліку через непридатність, навіть якщо формально вжито слово «знятий».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно тимчасового посвідченні № НОМЕР_1 виданого 23.04.2001 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 знятий з військового обліку згідно ст. 37 п. 6,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 року.

Відповідно до сформованого 02.02.2025 року витягу із застосунку «Резерв+» позивач є військовозобов`язаний та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

16.05.2024 року представником позивача було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо внесення даних про виключення з військового обліку позивача до електронного реєстру «Оберіг».

У зв`язку з відсутністю відповіді позивачем було направлено скаргу на бездіяльність працівників ІНФОРМАЦІЯ_6 до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_7 №11/2197 від 29.06.2024 року на скаргу позивача останнього 30.04.2022 року взято на облік у ІНФОРМАЦІЯ_8 .

02.07.2024 року представником позивача було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення даних про виключення з військового обліку позивача до АІКС «Оберіг», однак станом на момент подання цього позову відповідь не отримано.

Враховуючи, що позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 , вважає бездіяльність відповідача щодо невнесення до електронного реєстру інформації про виключення його з військового обліку протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частин 1, 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Частиною 1,2 статті 14 Закону № 2232-XII визначено, що взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, встановлення освітнього рівня, вивчення особистих якостей. Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Відповідно статті 14 Закону № 2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приписи статті 37 Закону № 2232-XII визначають порядок взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Судом встановлено, що згідно тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 виданого 23.04.2001 ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач був знятий з військового обліку згідно п. 6,3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 року.

Суд звертає увагу на той факт, що позивач був саме знятий з військового обліку, а не виключений з нього.

Окрім цього, у посвідченні № НОМЕР_1 , виданому 23.04.2001 ІНФОРМАЦІЯ_4 вказана дата взяття позивача на облік 13.06.2005, проте дата зняття з обліку - відсутня.

Разом з тим, у позовних вимогах позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення до електронного реєстру інформації про його виключення з військового обліку та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відповідні зміни до реєстру щодо виключення з військового обліку на підставі тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 .

Суд акцентує увагу, що законодавець у статті 37 Закону № 2232-XII (в тому числі у редакції станом на 10.05.2006 року) чітко виокремлює поняття «зняття» з військового обліку та «виключення» з військового обліку, при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.

Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.

З аналізу положень Закону № 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеній у постанові від 21.05.2025 року у справі № 280/2880/24.

Водночас, щодо посилання у посвідченні № НОМЕР_1 , виданому 23.04.2001 ІНФОРМАЦІЯ_4 на «ст. 37 п. 6,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 року» як підставу зняття з військового обліку суд зазначає наступне.

Позивач стверджує, що він «виключений згідно з пунктом 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 04.04.2006 року, яка діяла на момент його видачі та прямо передбачала виключення з військового обліку».

Поняття «зняття» з військового обліку та «виключення» з військового обліку передбачались Законом № 2232-XII (у редакції 10.05.2006 року) станом на 04.04.2006 рік.

Так, частина 5 статті 37 Закону № 2232-XII (у редакції 10.05.2006 року) регулювала відносини із зняття з військового обліку призовників та військовозобов`язаних у військових комісаріатах, а положення частини 6 - виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах, при чому у редакції Закону № 2232-XII до 10.05.2006 року стаття 37 не містила частини 6 про виключення з військового обліку.

У посвідченні № НОМЕР_1 , виданому 23.04.2001 ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначено саме про «зняття» з обліку позивача, а посилання на «ст. 37 п. 6,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 року» слугує підставою для такого зняття.

При цьому суд враховує, що частина 6 статті 37 Закону № 2232-XII (у редакції 10.05.2006 року) регулює «виключення» з військового обліку, проте таке посилання не змінює факту саме зняття позивача з обліку.

Таким чином, якщо посвідчення містить формулювання «знятий», суд виходить з того, що підстави для «виключення» з військового обліку відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що задоволенню не піддягають, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З огляду на відмову у задоволені позову розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.