Справа № 200/4521/25
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Справа№200/4521/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2024 по справі № 200/3843/24 позивачу призначено пенсію. Проте при розрахунку пенсії не зараховано періоди роботи з 09.11.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 26.04.2024 пільгового стажу по Списку № 1-шахтарі відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 202 та не враховано заробітну плату до 01.07.2000 згідно із довідками № 16/574-1 та № 16/572-2 від 30.04.2024. Крім того, за нульовим значенням враховано періоди отримання позивачем заробітної плати з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024. Позивач наголошує, що ним було надано до пенсійного органу всі необхідні документи, а тому розрахунок пенсії вважає протиправним. Крім того позивач зазначає, що має більше 15 років пільгового стажу, а тому має право на розрахунок пенсії з урахуванням приписів ст. 8 Закону України № 345 від 02.09.2008 Про престижність шахтарської праці.

З огляду на вказане, позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 09.11.2021 по 31.12.2022, з 01.01.2022 по 19.05.2024 у ВП шахта "Центральна" ДП «Торецьквугілля» у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» в якості електрослюсаря підземного 4 р. до пільгового стажу за Списком № 1 - шахтарі відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 202, а також незастосування ст. 8 Закону України № 345 від 02.09.2008 Про престижність шахтарської праці при визначенні розміру його пенсії та дії, які полягають у включенні в розрахунковий період середньої заробітної плати ОСОБА_1 періодів заробітної плати з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024 нульовим значенням;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо врахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за період з серпня 1981 року по серпень 1991 року на підставі довідок про заробітну плату № 16/574-1 та № 16/572-2 від 30.04.2024, які видані ДП «Шахта «Нова» Міністерства вугільної промисловості України;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 19.05.2024, зарахувавши періоди його роботи з 09.11.2021 по 31.12.2022, з 01.01.2022 по 19.05.2024 до пільгового стажу за Списком № 1 - шахтарі відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 202, що дає право на обчислення пенсії відповідно до ст. 8 Закону України № 345 від 02.09.2008 Про престижність шахтарської праці та врахувати при обчислені розміру пенсії заробітну плати за період з серпня 1981 року по серпень 1991 року на підставі довідок про заробітну плату № 16/574-1 та № 16/572-2 від 30.04.2024, які видані ДП «Шахта «Нова» Міністерства вугільної промисловості України.

Відповідач позов не визнав. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначив, що в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2024 по справі № 200/3843/24 відсутні зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо врахування: заробітної плати до 01.07.2000 згідно із довідками, обчислення пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», врахування заробітної плати за періоди роботи з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024 згідно із даними персоніфікованого обліку. Відповідач наголошує, що дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на працівників, передбачених пунктами «г», «д», «е» підрозділу 1, розділу 1, Списку № 1, оскільки зайнятість на підземних роботах складає 50 і більше відсотків робочого часу. Під повним підземним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. За таких обставин, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає, що періоди роботи з 09.11.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 26.04.2024, які зараховані за рішенням суду як «Список № 1» та «ст. 14 пост. 202 підземні інші», не дають право на обчислення пенсії відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки жодним чином не підтверджені. Крім того, 19.05.2024 позивач разом з документами на призначення пенсії надав довідки про заробітну плату від 30.04.2024 № 16/574-1, № 16/574-2 про заробітну плату за періоди роботи з серпня 1981 року по жовтень 1983 року та з січня 1986 року по серпень 1991 року. Водночас, первинні документи, на підставі яких видані зазначені довідки, позивачем не надавались, тому довідки про заробітну плату можуть бути враховані після здійснення перевірки достовірності їх видачі. Слід зазначити, що на час звернення позивача до уповноваженого органу Пенсійного фонду України інформація щодо проведення перевірки в електронній пенсійній справі відсутня, тому заробітна плата для обчислення пенсії за період з 01.08.1986 по 31.07.1991 врахована нульовим значенням. З огляду на вказане, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 24 червня 2025 року Донецький окружний адміністративний суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, та відкрив провадження по справі № 200/4521/25. Розгляд адміністративної справи суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі дію воєнного стану продовжено та на момент винесення рішення суду він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи позивача; зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 19.05.2024, зарахувавши до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 - шахтарі відповідно ПКМУ № 202 період його роботи з 01.01.2022 по 19.05.2024 у ВП шахта "Центральна" ДП Торецьквугілля, до пільгового стажу за Списком № 1 період навчання з 01.09.1978 по 16.08.1981 в професійно-технічному училищі № 89 м. Артемово Донецької області та період проходження ним військової строкової служби з 10.11.1983 по 29.11.1985, до страхового стажу роботи період роботи з 28.08.2019 по 20.03.2020 у ТОВ ОП шахта ім. Св. Матрони Московської у якості сторожа та до пільгового стажу за Списком № 1 - шахтарі відповідно ПКМУ № 202 період роботи з 09.11.2021 по 31.12.2022 у ВП шахта Центральна ДП Торецьквугілля в якості електрослюсаря підземного 4 розряду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року по справі № 200/3843/24 задоволено позовні вимоги, а саме суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 19.05.2024, з урахуванням висновків суду щодо зарахування до страхового стажу період роботи з 28.08.2019 по 20.03.2020 у ТОВ ОП шахта ім. Св. Матрони Московської та до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.01.2022 по 26.04.2024 у ВП шахта "Центральна" ДП Торецьквугілля.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що згідно з протоколом розрахунку пенсії від 27.05.2024, відповідно до рішення № 31 від 28.05.2024 за результатом розгляду заяви від 19.05.2024 та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 19.05.2024. Страховий стаж позивача становить 20 років 01 місяць 26 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 12 років 11 місяців 15 днів.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року по справі № 200/3843/24 залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року.

Вказані обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому не потребують доведення, відповідно до ст. 78 КАС України.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06 травня 2025 року на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 від 19.05.2024 та зараховано до страхового стажу період роботи з 28.08.2019 по 20.03.2020 та до страхового і пільгового стажу період роботи з 01.01.2022 по 26.04.2024. Страховий стаж після виконання рішення суду, врахований по 26.04.2024 та обчислений у відповідності до статті 24 Закону № 1058 , складає 26 років 15 днів, в тому числі додаткові роки за Списком № 1 - 10 років. Пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, - 15 років 03 місяці 11 днів.

Суд зазначає, що у період роботи з 09.11.2021 по 26.04.2024 позивач працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 21.08.1981.

Як вбачається з розрахунку стажу позивача, період з 09.11.2021 по 31.12.2021 зараховано позивачу за Списком № 1, період з 01.01.2022 по 26.04.2024 зараховано позивачу за Ст.14, пост.202, підземні, інші.

На звернення позивача від 09.05.2025 із заявою про перерахунок пенсії, відповідач листом від 06.06.2025 повідомив позивача, що в рішенні суду відсутні зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо врахування: заробітної плати до 01.07.2000 згідно із довідками; обчислення пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; врахування заробітної плати за періоди роботи з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024 згідно із даними персоніфікованого обліку. В свою чергу, періоди роботи з 09.11.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 26.04.2024, які зараховані як «Список № 1» та «ст. 14 пост. 202 підземні інші», не дають право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 19.05.2024 позивач разом з документами на призначення пенсії надав довідки про заробітну плату від 30.04.2024 № 16/574-1, № 16/574-2 за періоди роботи з серпня 1981 року по жовтень 1983 року та з січня 1986 року по серпень 1991 року, проте рішення про проведення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 буде прийнято після надходження акту за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії. Періоди заробітної плати з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024 також враховані нульовим значенням, оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання щодо врахування заробітної плати за даними персоніфікованого обліку для обчислення пенсії.

Вважаючи протиправною відмову у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Щодо застосування ст. 8 Закону України Закону України від 02.09.2008 № 345-VІ Про підвищення престижності шахтарської праці (також далі по тексту Закон № 345-VІ).

Відповідно до статті 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За положенням частини 1 та 2 статті 10 зазначеного Закону, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах за Списком № 1, чоловіки - не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок встановлюється у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач вказує, що дія статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на працівників, робота яких передбачена пунктом «г» підрозділу 1 розділу 1 Списку 1, оскільки зайнятість на підземних роботах складає 50 і більше відсотків робочого часу замість 80 % і більше.

Так, стаття 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" для застосування положень цього закону вимагає дотримання чітких умов, а саме:

- робота за професією, яка пов`язана з видобутком вугілля, залізної руди, руд кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд, робота на шахтобудівних підприємствах та в державних воєнізованих аварійно-рятувальних службах (формуваннях) у вугільній промисловості;

- віднесення професії до Списку № 1;

- робота на підземних роботах повний робочий день.

Отже, виходячи з положень наведених норм, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2014 року у справі № 21-455а13, від 24 червня 2014 року у справі № 21-236а14, від 20 січня 2016 року у справі № 459/6146/13-а та Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17.

Верховний Суд у постановах у справі № 345/4616/16 від 20.11.2018, у справі № 345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі № 345/4462/16-а від 05.12.2019, у справі № 345/3954/16-а від 11.07.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Поряд з цим, у постанові від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17 Верховний Суд дійшов висновку, що саме по собі віднесення посади позивача за тим чи іншим кодом професій не є показником тривалості його робочого часу.

Також, суд вважає застосовними висновки, викладені у постанові від 06 липня 2023 року у справі № 200/5813/20-а Верховного Суду, в якій колегія суддів зазначила, що віднесення посади, на якій працював позивач до пункту «г» підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1, що передбачає зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді), не свідчить проте, що позивач не має права на отримання пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Виходячи з системного тлумачення приписів ст.ст. 1, 8 Закону № 345-VI, суд встановив, що жодних застережень відносно застосування їх приписів відносно окремих професій, віднесених до Списку № 1, означені норми не містять.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 має пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, - 15 років 03 місяці 11 дні, а тому суд вважає, що позивач має право на застосування ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" при визначенні розміру пенсії.

Щодо зарахування періодів з 09.11.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 19.05.2024 у ВП шахта "Центральна" ДП «Торецьквугілля» у ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» в якості електрослюсаря підземного 4 р. до пільгового стажу за Списком № 1 - шахтарі відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 202.

Суд зазначає, що відповідно до розрахунку стажу позивача період з 09.11.2021 по 31.12.2021 зараховано позивачу за Списком № 1, період з 01.01.2022 по 19.05.2024 зараховано позивачу за ст.14, пост.202, підземні, інші.

В свою чергу, у зазначений період позивач працював на посаді електрослюсаря підземного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років. До вказаного переліку внесено посаду електрослюсаря підземного.

Крім того, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, якою затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до нього віднесено посаду електрослюсаря підземного.

Отже, матеріалами справи та приписами чинного законодавства підтверджено наявність підстав для зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 1 (ст. 14 пост. 202, підземні).

Щодо врахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за період з серпня 1981 року по серпень 1991 року на підставі довідок про заробітну плату № 16/574-1 та № 16/572-2 від 30.04.2024, які видані ДП «Шахта «Нова» Міністерства вугільної промисловості України, суд зазначає наступне.

Так, на переконання суду, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 19 червня 2020 року у справі № 376/848/17-а.

Суд зазначає, що проведення перевірки відомостей, зазначених у довідці про заробітну плату, є забезпеченим правом відповідача та перекладення на особу тягара доведення правдивості чи достовірності даних у первинних документах щодо нарахування заробітної плати на конкретній посаді, яку обіймав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві, та неможливості підтвердження даних довідки первинними документами з огляду на введення воєнного стану та окупації території на якій знаходиться архівна установа, якою видано таку довідку, не може спричиняти негативні наслідки для пенсіонера та позбавляти його конституційного права на належне соціальне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач, як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а та від 31 січня 2019 року у справі № 233/1181/17.

Суд зазначає, що подані позивачем довідки про заробітну плату містять конкретні відомості щодо періодів роботи позивача та відповідні суми отриманої заробітної плати помісячно з розшифруванням, посилання на підстави видачі довідок, виконані уповноваженими особами та засвідчені їх підписами та відповідною печаткою підприємств.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку, що неможливість позивача та органу пенсійного фонду підтвердити відомості, що зазначені в довідці про заробітну плату первинними документами, на підставі яких вона видана, не може бути підставою для неврахування вказаних довідок та відмови у здійсненні перерахунку пенсії.

Суд зазначає, що пенсійний орган не надав доказів надсилання запиту щодо проведення перевірки довідок. При цьому суд звертає увагу, що довідки були надані позивачем ще в травні 2024 року, а станом на серпень 2025 року, на момент розгляду справи, у відповідача відсутній акт перевірки. Відсутність акта перевірки свідчить про те, що пенсійний орган не вжив необхідних заходів для підтвердження або спростування наданих довідок.

Отже вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Водночас, суд зазначає, що позивачем помилково зазначено номер довідки від 30.04.2024, яка видана ДП «Шахта «Нова» Міністерства вугільної промисловості України, а саме № 16/572-2, замість вірного № 16/574-2.

Щодо вимог про визнання дій протиправними в частині включення в розрахунковий період середньої заробітної плати ОСОБА_1 періодів заробітної плати з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024 нульовим значенням, суд зазначає наступне.

У своєму відзиві представник пенсійного органу наголошує, що періоди заробітної плати з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024 враховані нульовим значенням, оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання щодо врахування заробітної плати за даними персоніфікованого обліку для обчислення пенсії.

Суд зазначає, що відсутність зобов`язання пенсійного органу врахувати заробітну плату в рішенні суду жодним чином не скасовує обов`язок пенсійного органу діяти відповідно до вимог законодавства.

Так, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форми ОК-5) підтверджено, що у період з серпня 2019 року по березень 2020 року та з січня 2022 по березень 2024 року позивачу нараховувалась заробітна плата, проте страхові внески не сплачувались.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1058-IV страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини 10, 12 статті 20 Закону № 1058-IV).

Статтею 15 Закону № 1058-IV передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Частиною 2 статті 20 Закону № 1058-IV передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обов`язок щодо нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за працівника (позивача) покладений на роботодавця, який має нести відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків. Працівник (позивач) не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством-роботодавцем, на якому він працює.

З огляду на викладене, заробітна плата за вказаний період має бути врахована при обчисленні пенсії.

Отже, враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. Втім, при зверненні до суду позивач мав сплатити 968, 96 грн (1 211, 20 * 0. 8), адже позов був поданий в електронній формі.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968, 96 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Щодо надміру сплаченого судового збору у розмірі 242, 24 грн., суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 2, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 09.11.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 19.05.2024 до пільгового стажу за Списком № 1 - шахтарі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 202, незастосування ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345 Про престижність шахтарської праці при визначенні розміру пенсії, а також дії, які полягають у включенні в розрахунковий період середньої заробітної плати ОСОБА_1 періодів заробітної плати з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024 нульовим значенням.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не врахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за період з серпня 1981 року по серпень 1991 року на підставі довідок про заробітну плату № 16/574-1 та № 16/574-2 від 30.04.2024, які видані ДП «Шахта «Нова» Міністерства вугільної промисловості України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 19.05.2024, зарахувавши періоди його роботи з 09.11.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 19.05.2024 до пільгового стажу за Списком № 1 - шахтарі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 202, а також із застосуванням ст. 8 Закону України Про престижність шахтарської праці та врахувати при обчислені розміру пенсії заробітну плати за період з серпня 1981 року по серпень 1991 року на підставі довідок про заробітну плату № 16/574-1 та № 16/574-2 від 30.04.2024, які видані ДП «Шахта «Нова» Міністерства вугільної промисловості України та заробітну плату за період з 28.08.2019 по 20.03.2020 та з 01.01.2022 по 26.04.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 968, 96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Повний текст рішення складено та підписано 04 вересня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб