Справа № 160/17049/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) (далі відповідач), в якому позивач просить:
-визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) щодо відмови виготовити довідку про грошове забезпечення станом 01.01.2023 року з урахуванням середньої заробітної плати по посаді позивача для перерахунку із 01 лютого 2023 року основного розміру пенсії позивача відповідно до частини 4 статті 63 Закону України № 2262-ХІІ;
-зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) виготовити довідку про грошове забезпечення станом 01.01.2023 року з урахуванням середньої заробітної плати по посаді Позивача для перерахунку із 01 лютого 2023 року основного розміру пенсії Позивача відповідно до частини 4 статті 63 Закону України № 2262-ХІІ.
Цією ж ухвалою суду витребувано у позивача - ОСОБА_1 : копію довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 02.06.2021 №33/24/С-764.
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Згідно облікових даних ОСОБА_1 звільнений з посади «начальник відділу особистої профілактики управління дільничних інспекторів УМВС України в Дніпропетровської області» та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію відповідно до Закону №2262-XII. На ім`я позивача була виготовлена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області уповноваженою на той час установою, а саме: Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», довідка № 33/24/С-764 від 02.06.2021 р. про грошове забезпечення за листопад 2019 року відповідно до статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та з врахуванням положень Постанови № 988, із відомостями про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно листа НПУ від 24.02.2021 № 2388/09/48-2021 для проведення з 01 грудня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії. Станом на січень 2023 року Кабінетом Міністрів України рішення щодо змін розміру грошового забезпечення поліцейських не приймалося і на момент звернення позивача до відповідача із заявою про видачу довідки про перерахунок пенсії, зміни до Постанови № 988, якою визначено складові грошового забезпечення поліцейських, також не вносилися. Опублікована у мережі Інтернет концепція підвищення рівня грошового забезпечення поліцейських Національної поліції України не є підставою для оформлення та видачі довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки вона не є нормативно-правовим актом яким врегульовано грошове забезпечення поліцейських. Щодо доводів позивача, що зарплата поліцейських зросла у порівнянні з 2019 роком, пояснюється тим, що збільшення провадиться за рахунок підвищення щомісячної премії. Звертаємо увагу суду, що премії у період військового стану мають тимчасовий та індивідуальний характер, їх виплата дозволена за наявності певних умов в межах кошторисних асигнувань, передбачених для оплати праці на відповідний рік і залежить від результатів служби конкретного працівника, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що не перебували на цій посаді в попередні роки. Листом від 12.03.2025 № 31/29/30/В-608-2025-1146-2025 позивачу були надані роз`яснення стосовно повноважень сектору з пенсійних питань з обслуговування Дніпропетровської області регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) щодо виготовлення довідок пенсіонерам органів внутрішніх справ, а також повідомлено, що відсутні підстави для видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у зв`язку з тим, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції, які визначені Постановою № 988, не змінювались та будь-які нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення не вводилися.
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався, витребувані ухвалою докази не надав та не обґрунтував причини невиконання вимог суду.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 КАС України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ; перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (пенсіонер МВС).
10.02.2025 позивач звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) із заявою, в якій просив виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення за аналогічною посадою поліцейського станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023.
Листом від 12.03.2025 №31/29/30/В-608-2025-1146-2025 відповідач повідомив, що для видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, немає підстав.
В обґрунтування такого рішення відповідачем у листі від 12.03.2025 №31/29/30/В-608-2025-1146-2025 зазначено, що відповідно до статті 63 Закону № 2262-XІІ) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Дану норму Закону №2262-Х11 було реалізовано шляхом прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103, згідно з якою перерахунок пенсій призначених згідно із Законом №2262- XII станом на 01 січня 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, було проведено з 01 січня 2016 року. Після проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови №103 та визнання судами її окремих положень противоправними та не чинними Урядом не прийнято жодної іншої постанови, яка б визначала умови порядок та розміри перерахунку пенсій. Крім того, регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізьких областях (філії ГСЦ МВС) не є володільцем та розпорядником інформації про розмір середньої заробітної плати по будь якій посаді поліцейських Національної поліції. Інформація про грошове забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії поліцейських Національної поліції України станом на 01.01.2023 за посадою «начальник відділу особистої профілактики управління дільничних інспекторів УМВС України в Дніпропетровській області», з якої було звільнено ОСОБА_1 , з метою використання її в роботі Міністерством внутрішніх справ України не надавалась. З огляду на викладене, для виготовлення нових довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на будь-яку іншу дату, в тому числі станом на 01.01.2023 року, підстави відсутні.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виготовленні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-ХII).
Преамбулою Закону №2262-ХІІ передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини першої, третьої статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за Законом №2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Отже, саме Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ (далі - Порядок № 45).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно Закону № 2262-ХІІ у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно до пункту 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи) (…)
Згідно з пунктом 3 Порядку №45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
11.11.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988), яка набрала чинності 02.12.2015, та якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.
Суд зазначає, суть спору між сторонами у даній справі фактично зведений до наявності чи відсутності у відповідача обов`язку підготувати та видати безпосередньо позивачу довідку про розмір його грошового забезпечення за аналогічною посадою поліцейського, станом на 01.01.2023 для перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023.
Позивач вважає, що збільшення розміру грошового забезпечення поліцейським з 01.01.2023 свідчить про зміну грошового забезпечення та про підставу для складення відповідачем оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії.
Однак, такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.
Аналіз наведених норм права в системному взаємозв`язку вказує на те, що підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведені на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
Поряд з цим, на даний час Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодних рішень про зміну розмірів грошового забезпечення поліцейських з 01.01.2023, що зумовило б зміни у пенсійному забезпеченні осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-XII.
Додатково слід зазначити, що на виконання статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови № 988 Міністерство внутрішніх справ України видано наказ №260 від 06.04.2016, яким було затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260).
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України. У місяці виконання дисциплінарного стягнення поліцейського премія може не встановлюватися. Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Рішення керівників органів поліції про преміювання оформлюється наказом, який видається до 25 числа кожного місяця, згідно із затвердженим положенням про преміювання та на підставі списків керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції. Рішення керівників органів поліції про преміювання заступників керівника органу поліції, керівників структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів здійснюється на підставі наказу. Залежно від виконання показників преміювання (у тому числі успішного виконання службових обов`язків, допущення проступків, застосування до поліцейських дисциплінарного стягнення в установленому законодавством порядку), які можуть впливати на розмір премії, до наказу про преміювання за відповідний місяць можуть уноситися відповідні зміни та проводитися перерахунок премії на підставі мотивованого рапорта (звернення) керівника. Нарахування премії проводиться у відсотках до грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер). Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. Виплата премії проводиться щомісяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення. Поліцейським поліції охорони виплата премії здійснюється щомісяця до 07 числа за минулий місяць разом з виплатою грошового забезпечення. Преміювання Голови Національної поліції України та його заступників здійснюється в розмірах, визначених у дозволі Міністра внутрішніх справ України, а керівників органів поліції - у розмірі, установленому наказом Голови Національної поліції України.
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Постанови №988 преміювання поліцейських здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Таким чином, премія є складовою грошового забезпечення поліцейських та належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. У той же час, визначення відсоткового розміру премії у певний час має тимчасовий характер та може бути розраховано лише на спеціальне коло суб`єктів. При цьому, розмір преміювання для конкретної особи не є фіксованим, а здебільшого залежить від особистого внеску в загальні результати служби у межах фонду преміювання.
Отже, певні рішення уповноважених органів про зміну розмірів премії є внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені ж зазначеними рішеннями премії не можуть розповсюджуватися на осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Відтак, збільшення відсоткового розміру окремих видів грошового забезпечення поліцейським за посадою аналогічною тій, яку займав позивач на час звільнення зі служби, на підставі розпорядчих документів органів Національної поліції України, не є тотожним саме підвищенню грошового забезпечення на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, а тому таку зміну розміру грошового забезпечення за окремою посадою не можна розглядати як підвищення розміру грошового забезпечення в цілому.
Безспірно, за приписами частини 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Разом з тим, позивач не врахував, що стаття 43 Закону №2262-ХІІ визначає порядок обчислення пенсій, водночас стаття 63 Закону №2262-ХІІ порядок перерахунку пенсій, якою і встановлено, що пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Суд повторно звертає увагу, що розмір грошового забезпечення поліцейських, складові такого грошового забезпечення, в тому числі основні та додаткові його види, врегульовано правовими нормами Постанови № 988 із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ № 3 від 11.01.2017.
Після 11.01.2017 жодних змін до вказаної Постанови №988 не вносилося, розмір грошового забезпечення поліцейських, складові такого грошового забезпечення, в тому числі основні та додаткові його види, не змінювалися.
Тобто, в порядку встановленому законодавством розмір грошового забезпечення поліцейських, складові такого грошового забезпечення, в тому числі основні та додаткові його види, які б надавали право поліцейським, в тому числі позивачу, для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023 року не змінювалися.
Станом на 01.01.2023 в розумінні вимог статті 63 Закону №2262-XII відсутнє рішення Кабінету Міністрів України, яке б передбачало умови, порядок та розміри проведення перерахунку пенсій, призначених у відповідності до вказаного Закону.
Збільшення розміру грошового забезпечення конкретного поліцейського за аналогічною посадою, яке зумовлено особистою участю такого поліцейського в загальний результат служби в умовах воєнного стану чи його участю в бойових діях для захисту України, не може розцінюватися як передбачена законодавством підстава для перерахунку пенсії позивачу.
За таких обставин, станом на 01.01.2023 в розумінні вимог статті 63 Закону № 2262-XII відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу і, відповідно, відсутній обов`язок у відповідача для видачі довідки для такого перерахунку.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відмовляючи позивачу у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова