Справа № 476/324/25
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 476/324/25
Провадження № 2-а/476/7/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 року смт. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Слободніченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Максименко Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 року адвокат Максименко В.В. звернулася в суд з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, 19.03.2025 року позивач був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП за неявку по повістці для уточнення даних.

26.04.2025 року засобами поштового зв`язку позивачу вручено копію постанови № 180 від 28.03.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

З вказаною постановою ОСОБА_1 не згоден, оскільки жодної повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував. Крім того він є інвалідом 3-ї групи та виключений з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

На підставі викладеного просила суд скасувати постанову №180 від 28.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 5000 грн. та сплачений судовий збір.

05.05.2025 року ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області позивачу поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача Максименко В.В. до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 , позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав відзив на позовну заяву та посилаючись на п. 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період вказав, що ОСОБА_1 30.01.2025 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, у зв`язку з чим 19.03.2025 року був доставлений працівниками поліції, де у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Під час складення протоколу позивач відмовився від дачі пояснень та будь-яких доказів про причину неявки за вказаною повісткою.

Відповідно до обставин справи та наявних доказів, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесенні постанови № 180 від 28.03.2025 року обґрунтовано зроблено висновок, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

На підставі викладеного просив суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена законодавством України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

19.03.2025 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 47 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно протоколу ОСОБА_1 не з`явився 30.01.2025 за викликом по повістці № 1961381 під час дії особливого періоду, чим порушив вимоги ч. 1, 2, 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та п. 3. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

28.03.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянувши протокол № 47 від 19.03.2025 року, рапорт про неявку ОСОБА_1 , копії повістки, рекомендованого повідомлення та облікової картки, прийшов до висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, з долучених представником позивача доказів, ОСОБА_1 , згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 306638, є інвалідом третьої групи безстроково.

Згідно витягу з електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів Резерв+ вбачається, що ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби на підставі п. 3. ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Відповідно до протоколу військово-лікарської комісії № 54 від 18.11.2020 року позивач є непридатним в мирний час та обмежено придатний у воєнний час. Є інвалідом третьої групи.

Електронний кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів Резерв+ функціонує на підставі Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (Оберіг), який, в тому числі, визначає поняття електронного кабінету (Стаття 14-1). Кабінет реалізовано у форматі застосунку Резерв+.

Також функціонування застосунку регулюється Наказом Міністра оборони України від 29.04.2024 року про створення інформаційно-комунікаційної системи для доступу до електронного кабінету військовозобов`язаного.

Порядок формування та використання електронного військово-облікового документа визначається постановою КМУ від 16.05.2024 № 559.

Таким чином, володіючи вказаною інформацією, до якої є доступ в ІНФОРМАЦІЯ_3 через Єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОБЕРІГ, на і`мя позивача 14.01.2025 року керівником територіального центру сформовано електронну повістку № 1961381 про явку останнього на 30.01.2025 року для уточнення даних.

Вказана повістка надіслана 14.01.2025 року засобами поштового зв`язку за адресою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , проте вже 28.01.2025 року була повернута до 4 відділу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Змінами, внесеними постановою уряду від 08.10.2024 року №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Як вбачається з матеріалів справи поштовий конверт, який направлявся ОСОБА_1 з повісткою від 14.01.2025 року не містить позначки «Повістка ТЦК», «Вручити особисто».

Крім цього, докази повідомлення позивача за номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», час здійснення таких повідомлень, в матеріалах справи також відсутні.

Таким чином судом вбачається суттєве порушення порядку надсилання та вручення поштової кореспонденції в даній категорії відправлень, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Між тим, як зазначалось вище, ОСОБА_1 , згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 306638, є інвалідом третьої групи безстроково.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів Резерв+ позивач є невійськовозобов`язаним і визнаний непридатним до військової служби на підставі п. 3. ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Також зазначено, що облікові дані ОСОБА_1 оновив вчасно.

Пункт 3 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язов і військову службу" передбачає виключення з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки громадян України, які визнані непридатними до військової служби.

Законодавством України, зокрема статтею 210-1 КУпАП, не передбачена адміністративна відповідальність за неявку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які є інвалідами, зняті з військового обліку чи є не військовозобов`язаними.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з ти, відповідачем до суду не надано доказів, які свідчать про те, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину.

За вказаних обставин доводи позивача, що він не був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних та не є суб`єктом вказаного правопорушення, заслуговують на увагу.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

В силу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справи про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем не доведено належними, достатніми і допустимими доказами факт того, що позивач, який є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення,був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не спростовано вимоги позивача, суд вважає, що вина останнього не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 156, 247, 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Максименко Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 180 від 28.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. та сплачений судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 02.09.2025 року.

Суддя Н.В. Чернякова