Справа № 200/3719/25
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Справа№200/3719/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника Аканову Є.І. звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи у шахті 1/3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля" з 01.05.2019 по 22.06.2021, з 31.08.2021 по 13.05.2024;

зобов`язати зарахувати з 01.04.2025 до страхового та пільгового стажу період роботи у шахті 1/3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля" з 01.05.2019 по 22.06.2021, з 31.08.2021 по 13.05.2024 та здійснити перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку пенсії в зв`язку з наданням заяви про зарахування до пільгового стажу періоду роботи на шахті 1/3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля" з 01.05.2019 по 22.06.2021 та з 31.08.2021 по 13.05.2024. Позивач наполягає, що має право на зарахування стажу. Зазначені обставини порушують права позивача та змушують звернутись до суду.

Ухвалою від 26 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 страховий та пільговий стаж зараховано по 08.04.2019 на підставі довідки № 30 (без дати), виданій «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Зауважує, що позивач не звертався із заявою про перерахунок пенсії у встановленому порядку. Звернення від 14.04.2025 розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Додаткові документи для перерахунку пенсії позивач до органів Пенсійного фонду України не надавав. Автоматизованим способом позивачу проведені перерахунки пенсії з урахуванням страхового стажу отриманого після призначення пенсії з 01.04.2022 та з 01.04.2024. Страховий стаж для розрахунку пенсії, врахований по 31.03.2021 (по дату сплати страхових внесків в Пенсійний фонд України).

Відповідач наполягає на законності своїх дій та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, враховуючи здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України та період відпустки головуючого у справі, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 17.04.2019 як отримувач пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії ОСОБА_1 страховий та пільговий стаж зараховано по 08.04.2019 на підставі довідки № 30 (без дати), виданій «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Позивач 14.04.2025 звернувся на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою № ВЕБ-05001-Ф-С-25-067889, в якій просив зарахувати до пільгового стажу період роботи на шахті 1/3 "Новогродівська" ДП "Селидіввугілля" з 01.05.2019 по 22.06.2021 та з 31.08.2021 по 13.05.2024.

Листом Головного управління ПФУ в Донецькій області від 12.05.286/ К-02/8-0500/25 повідомлено про те, що страховий стаж для розрахунку пенсії, врахований по 31.05.2018 (по дату сплати страхових внесків в Пенсійний фонд України) та обчислений у відповідності до статті 24 Закону № 1058, складав 42 роки 04 місяців, в тому числі додаткові роки за Списком № 1 - 21 рік. Пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 - 25 років 03 місяців 24 дні.

Період пільгової роботи з 02.06.2018 по 08.04.2019 зараховано для визначення права згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 30 від 08.04.2019, яку видано ВП «Шахта1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Додаткові документи для перерахунку пенсії до органів Пенсійного фонду України не надавались. Автоматизованим способом позивачу проведені перерахунки пенсії відповідно до чинного законодавства, в тому числі відповідно до вимог частини 4 статті 42 Закону № 1058 з урахуванням страхового стажу отриманого після призначення пенсії з 01.04.2022 та з 01.04.2024.

Страховий стаж для розрахунку пенсії, врахований по 31.03.2021 (по дату сплати страхових внесків в Пенсійний фонд України) та обчислений у відповідності до статті 24 Закону № 1058, складає 44 роки 08 місяців, в тому числі додаткові роки за Списком № 1 - 21 рік.

Зазначене співпадає з відомостями електронної пенсійної справи позивача та протоколів розрахунку пенсії.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків з квітня 2023 року, про сплату страхових внесків з червня 2020 року.

Згідно з довідкою № 30 (без дати), виданій «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», ОСОБА_1 , в тому числі, працював повний робочий день гірником очисного забою підземного з 02.08.2016 по 28.04.2019.

Трудова книжка серії НОМЕР_2 від 30.05.1997 містить записи про роботу позивача на «Шахті 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» в спірні періоди з 12.11.2008 по 22.06.2021 та з 31.08.2021 по 13.05.2024 гірником очисного забою повний робочий день.

Записи містять підписи посадових осіб, посилання на номера та дати наказів, відтиски печатки підприємств, дефектів записи не мають.

Отже, предметом позову є не зарахування відповідачем періодів роботи до страхового і пільгового стажу в зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон №1788-ХІІ) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058- IV).

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

За пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України…, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

За частиною 6 статті 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання роботодавцем обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

За частиною 2 статті 21 Закону № 1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

За пунктом 2 частини 3 статті 21 Закону № 1058-IV персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості в частині персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат:

- код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний податковий орган і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника);

- рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць;

сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

- страховий стаж;

- кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць;

- ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення;

- сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць.

Згідно з частиною 5 статті 21 Закону № 1058-IV персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Так, за Індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивача (Форма ОК-5), відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків з квітня 2023 року, про сплату страхових внесків з червня 2020 року.

Відповідачем страховий стаж позивача врахований по 31.03.2021, пільговий по 08.04.2019.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17 та від 30.09.2019 у справі № 414/736/17.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 638/7217/16-а дійшов висновку, що у разі відсутності індивідуальних відомостей про позивача за спірний період, він не підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Отже, відсутність відомостей про нарахування заробітної плати дає суду підстави для висновку, що під час роботи з квітня 2023 року позивач не приймав участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в порядку, установленому законодавством України, відомості, що підтверджують протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи відсутність в Індивідуальних відомостях про застраховану особу даних не тільки про нарахування страхових внесків, а і щодо нарахованої заробітної плати, підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з квітня 2023 року відсутні.

Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з квітня 2023 року на підставі виключно даних трудової книжки, проте до страхового стажу підлягає для зарахування період роботи з 01.04.2021 по 31.03.2023, з врахуванням частково зарахованого періоду з 01.05.2019 по 31.03.2021.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.05.2019 по 22.06.2021 та з 31.08.2021 по 31.03.2023 суд зазначає про таке.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Вимогами пункту 7 Порядку № 383 передбачено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Трудова книжка позивача БТ-ІІ від 30.05.1997, що є основним документом для підтвердження трудової діяльності, містить записи про роботу позивача на «Шахті 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» в період з 12.11.2008 по 22.06.2021 та з 31.08.2021 по 13.05.2024 гірником очисного забою повний робочий день. Уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження стажу коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці.

В той же час, в наданій пільговій довідці № 30 (без дати), виданій «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», підтверджується робота ОСОБА_1 повний робочий день гірником очисного забою підземного з 02.08.2016 по 28.04.2019.

При цьому, відповідачем зараховано до пільгового стажу період роботи по 08.04.2019, а не 28.04.2019 без зазначення причин не зарахування.

Отже, період роботи позивача з 01.05.2019 по 22.06.2021 та з 31.08.2021 по 31.03.2023 підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки підтверджений записами трудової книжки та, в тому числі, відомостями Форми ОК-5, які містять зазначення коду спецстажу «ЗП3014А2».

Стосовно способу захисту, суд враховує що згідно з матеріалами справи позивач звернувся до відповідача 01.04.2025 із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням документів які містять інформацію необхідну для здійснення перерахунку пенсії, яка була прийнята та зареєстрована відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону №1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Посилання відповідача на подання позивачем заяви невстановленої форми та її розгляд в порядку звернення громадян, суд вважає надмірним формалізмом. Оскільки подана заява містить всю необхідну інформації для здійснення перегляду пенсійної справи позивача.

Як зазначалось, відповідач за приписами Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 має можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Отже, відповідач за результатом розгляду заяви про перерахунок пенсії не прийняв обґрунтоване рішення.

Суд зазначає, що після отримання заяви позивача про призначення пенсії, відповідач повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення із наданням оцінки кожному періоду роботи позивача.

Отже, матеріали справи не містять доказів прийняття відповідачем належного рішення за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії щодо спірних періодів.

Відповідно до матеріалів справи пенсійна справа позивача знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Отже на теперішній час порушення прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, пов`язаних з не зарахуванням пільгового стажу, відбувається саме через бездіяльність відповідача.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та розрахунку пенсії.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, оцінюючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та зобов`язання повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії від 01.04.2025 з урахуванням висновків суду щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.04.2021 по 31.03.2023 та до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.05.2019 по 22.06.2021 та з 31.08.2021 по 31.03.2023.

У решті заявлених вимог позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968,96 грн, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню пропорційно сума 484,48 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про перерахунок пенсії від 01.04.2025 з урахуванням висновків суду щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.04.2021 по 31.03.2023 та до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.05.2019 по 22.06.2021 та з 31.08.2021 по 31.03.2023

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов