Справа № 420/12828/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» з позовною заявою до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000163/2 від 22.04.2025 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між компанією «MB Migre», (Клайпеда, Литва) (Постачальник) та ТОВ «Аквафрост» - (Покупець) укладений контракт №03/07/23-18 від 03.07.2023 року, відповідно до якого ціна на поставлений товар узгоджується сторонами та зазначається в інвойсі на кожну поставку товару (п. 4.1).

В межах цього Контракту постачальником виданий Інвойс №MBZ25021 від 18.04.2025 року, в якому сторонами погоджено вартість поставленого товару. Загальна вартість товару визначена вказаним інвойсом складає 42255,36 дол. США за 10060,80 кг товару нетто.

ПП «Респект брок», діючи в інтересах позивача, звернулося до Волинської митниці з електронною митною декларацією (ЕМД) №25UA34U0 на товар: Лосось заморожений 2-3 з головою, з хвостом, патраний в глазурі, не солений, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, розмірний. Дата виробництва - 12/2024.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з митною декларацією №25UA34U0 декларантом подано наступні документи: Сертифікат якості б/н від 18.04.2025 року; Інвойс №MBZ25021 від 18.04.2025 року; Автотранспортна накладна Б/Н від 18.04.2025 року; Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво LT0367077/EXP25001252 від 18.04.2025 року; Декларація про походження товару №MBZ25021 від 18.04.2025 року; Пакувальний лист №MBZ25021 від 18.04.2025 року; Сертифікат Євро-1; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №55 від 21.04.2025 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №18 від 21.04.2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 09.04.2025 року; Контракт №03/07/23-18 від 03.07.2023 року; Договір про надання послуг митного брокера №80 від 08.07.2024 року; Договір (контракт) про перевезення №1 від 26.07.2021 року; Договір (контракт) про перевезення №6 від 16.04.2025 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю №12771758 від 22.04.2025 року; Копія митної декларації країни відправлення №25LTLUB0000495F1B0 від 18.04.2025 року.

Митний орган запропонував позивачу надати додаткові документи, які б підтверджували визначену декларантом митну вартість товару, однак позивач зазначив, що всі документи надані.

За результатами розгляду декларації №25UA34U0 та доданих до неї документів Волинською митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001088 від 22.04.2025 року та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000163/2 від 22.04.2025 року. Митну вартість товару відповідачем визначена на підставі резервного методу.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Волинською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 1) відповідно до п. 2 заявки на перевезення від 16.04.2025 року №6 до відповідальності замовника входить організація здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, проте в гр. 21 ДМВ дані витрати не зазначено. Інформація щодо навантажувальних робіт за рахунок відправника, що зазначена в довідці про транспортні витрати від 21.04.2025 року №18 свідчить про надання до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно митної вартості товару, адже п. 6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 03.07.2023 року №03/07/23-18 передбачено, що до вартості товару входить вартість тари, упаковки (пакування) та маркування. Отже, з огляду на умови поставки FCA, п. 2 заявки та п. 6.3 Контракту інформації щодо суб`єктів надання вищезазначених робіт, а також сум витрат навантажувально-розвантажувальних робіт не надано, що свідчить про не включення даних витрат до митної вартості товару; 2) згідно п. 1.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 03.07.2023 року №03/07/23-18 серед товаросупровідних документів зазначено пакувальний лист, однак документ не подано до митного оформлення; 3) згідно рахунка-фактури від 18.04.2025 року № MBZ25021 умови оплати зазначені 100% оплати не пізніше 14 днів з дня виставлення інвойсу, однак банківських платіжних документів, що стосуються товару не подано до митного оформлення; 4) прайс-лист від 09.04.2025 року №б/н містить інформацію від відправника; інформацію від виробника товару декларантом не надано, відповідно до VII статті ГАТТ він повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу; 5) згідно документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 21.04.2025 року №18 витрати на транспортування по маршруту м. Клайпеда (Литва) Ягодин становить 53000 грн. Відстань даного маршруту становить 870 км; що в перерахунку 60,9 грн./ км (53000/870). Згідно вищезазначеного документа вартість транспортування по маршруту п/п Ягодин Київ становить 32000 грн., відстань даного маршруту 540 км, що становить 59,3 грн./км (32000/540). З огляду на зазначене вартість перевезення товару за межами митної території України однакова з вартістю перевезення товару на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країнах, через які здійснювалось перевезення товару.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Волинською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Позивач не погодився із правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000163/2 від 22.04.2025 року, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт) та Інвойс, в цих документах визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, містяться дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що позивачем не включено до митної вартості товарів вартість навантажувально-розвантажувальних робіт, суд вважає такі твердження безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до умов поставки FCA продавець має доставити вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. При FCA поставка вважається здійсненою: а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього; б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем, не розвантаженим з транспортного засобу продавця. Продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки.

Позивачем зазначено, що ним понесені витрати виключно з перевезення партії товару автомобільним шляхом та включені такі витрати до митної вартості товару. Відносини між перевізником та Позивачем врегульовані умовами Договору про транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях №1 від 26.07.2021 року. Перевізник надав послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобілем, що підтверджується змістом та описом послуг вказаних в довідці про транспортні витрати №18 від 21.04.2025 року. В довідці зазначено, що страхування вантажу не проводилось, навантажувальні роботи за рахунок відправника.

Зазначення в заявці на перевезення №6 від 16.04.2025 року умов про те, що організація здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, оформлення документів на приймання вантажів до перевезення та їх здача здійснюється Замовником не більше ніж за 48 годин є домовленістю сторін щодо часу проведення таких процедур та не свідчить про здійснення вантажно-розвантажувальних робіт.

Оскільки позивач витрат з навантажувально-розвантажувальних робіт не поніс та вони включаються у вартість товару, у відповідності до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України позивач не має обов`язку надавати документи на підтвердження таких витрат, які понесені продавцем товару.

Твердження про ймовірність понесення покупцем додаткових витрат є припущенням митного органу та не доведені відповідачем.

Щодо тверджень митного органу про відсутність пакувального листа, слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України пакувальний лист не є первинним документом, що підтверджує митну вартість товарів та може бути прийнятий до уваги виключно як додаткова інформація. Пакувальний лист це довільної форми документ, який не містить відомостей числових значень митної вартості товару та не може слугувати підтвердженням даних складової митної вартості товару.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що позивачем не надано банківських платіжних документів, що оплати вартості товару слід зазначити, що у відповідності до рахунку-фактури від 18.04.2025 року №MBZ25021 умови оплати зазначені 100% оплати не пізніше 14 днів з дня виставлення інвойсу, а оскільки процедура розмитнення проводилась 22.04.2025 року та строк оплати ще не настав позивач не міг надати банківські платіжні документи.

Слід звертає увагу, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахуванням додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Щодо зауважень митного органу до прайс-листа слід зазначати, що прайс-лист не є основним документом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, прайс-лист є довідником цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, норми законодавства не встановлюють форми та змісту цього документу та він складається в довільній формі продавцем товару, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Щодо аналізу митним органом довідки про транспортні витрати від 21.04.2025 року №18 в частині вартості витрат з перевезення товару, сумнівів щодо достовірності цієї довідки та висновку про заниження транспортних витрат до кордону України слід зазначити, що ці доводи мають характер припущені та не доведені митним органом, відповідач не може ставити під сумнів зміст комерційних умов наданого Позивачем документу, сторони господарських правовідносин вільні в виборі способу та порядку співпраці та взаємодії щодо виконання своїх зобов`язань та мають право в будь-який час вносити зміни у вже існуючі домовленості, змінювати чи доповнювати їх.

Нормами законодавства не встановлені обмеження щодо мінімальної чи максимальної вартості міжнародних вантажних перевезень. Незгода митниці із ціновим розрахунком транспортних витрат не може бути підставою для подальшого коригування митної вартості товару. Відповідач надав оцінку вартості перевезення по території України, що не належить до його компетенції, оскільки відповідна величина не є складовою митної вартості. Тарифи на перевезення, вартість перевезення вантажу в цілому і вартість перевезення вантажу за окремими маршрутами визначаються виключно перевізником. Позивач не має змоги впливати на визначення перевізником вартості перевезення вантажу за маршрутами, оскільки, формування собівартості перевезення вантажу це виключна прерогатива перевізника як суб`єкта господарювання, який формує таку собівартість з огляду на різноманітні економічні показники, такі як вартість паливно-мастильних матеріалів, вартість автомобільних шин, вартість технічного обслуговування пересувного складу, вартість трудовитрат тощо. Таким чином, вартість послуг перевезення є домовленістю сторін таких правовідносин (Позивача та перевізника), які не можуть піддаватись аналізу, сумніву чи оцінці будь-яким суб`єктом, що не являється учасником таких відносин та, до компетенції якого такі дії не віднесені.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» (вул. Центральна, б. 1-Е, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, Одеська область, 68000, ) до Волинської митниці (вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000163/2 від 22.04.2025 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000163/2 від 22.04.2025 року.

Стягнути з Волинської митниці (вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» (вул. Центральна, б. 1-Е, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, Одеська область, 68000, ) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА