Справа № 420/8581/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8581/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012), за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатом якого позивач просить:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо несвоєчасного направлення особової справи ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років;

визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.03.2025 № 1500-0203-8/58429 щодо перерахунку та призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.12.2021 та виплати її заборгованості з 01.12.2021 по 31.07.2023;

зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплати її заборгованість з 01.12.2021 по 31.07.2023.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у період з 18.10.2018 по 18.10.2021 на посаді командира НОМЕР_1 окремої десантно-штурмової бригади та був звільнений у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Однак, пенсія, згідно Закону № 2262-ХІІ, ОСОБА_1 , була призначена з 18.07.2024, а виплата проведена з 01.08.2023 на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з бездіяльністю органів територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також органів ПФУ, до управління було направлено запит щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 після звільнення у запас, а саме 19.10.2021. Однак, листом управління від 10.03.2025 № 1500-0203-8/58429 було відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії за минулий час, оскільки подання від ІНФОРМАЦІЯ_2 до управління надійшло 18.07.2024, а виплата пенсії за минулий час, згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проводиться не більш як за 12 місяців. Позивач вважає, що такі дії управління та ТЦКтаСП порушують конституційні та соціальні права позивача.

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник зазначив, що незважаючи на прикрий факт тривалих пересилань та пошуків особової справи позивача, не виключено, що внаслідок ведення воєнних (бойових) дій тощо, викладене не дозволяє дійти висновку, що саме ІНФОРМАЦІЯ_3 є винним у «несвоєчасному пересиланні особової справи», тому вимоги до нього є безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходив військову службу за контрактом у період з 18.10.2018 по 18.10.2021 на посаді командира НОМЕР_1 окремої десантно-штурмової бригади та був звільнений у запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

Після звільнення, а саме 07.12.2022 позивачем була подана заява до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо витребування особової справи з метою підготовки «подання» для оформлення пенсії.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (далі управління) та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ ).

Пенсія, згідно Закону № 2262-ХІІ, ОСОБА_1 , була призначена з 18.07.2024, а виплата проведена з 01.08.2023 на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що 07.12.2022 позивачем була подана заява до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо витребування особової справи з метою підготовки «подання» для оформлення пенсії.

Запитом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 14.12.2022 № 4855, який було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 , було повідомлено про подану заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії в зв`язку з чим необхідне отримання особової справи.

З листа ІНФОРМАЦІЯ_8 від 30.01.2023 № 8/1/64 вбачається, що особова справа позивача була направлена на адресу Командування ДШВ ЗСУ за вихідним №1дск від 19.09.2022 ІНФОРМАЦІЯ_9 і назад не поверталась.

Така ж інформація вказана у копії листа ІНФОРМАЦІЯ_10 від 19.11.2024 №10/10896.

У листі ДШВ ЗСУ від 25.03.2023 № 117/ВихЗВГ/1061 зазначено, що особова справа позивача була відправлена із військової частини НОМЕР_2 за вихідним №642/6594дск від 25.12.2021 до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Військова частина НОМЕР_2 листом від 25.11.2024 № 642/ВихЗВГ/1336 повідомила, що особова справа позивача була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_10 25.12.2021.

Лист ДШВ ЗСУ від 06.06.2023 № 117/ВихЗВГ/294 свідчить про те, що особова справа позивача була відправлена за вихідним № 117/1/298дск від 06.10.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_11 .

05.02.2025 року представником позивача направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області адвокатський запит щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 після звільнення у запас, а саме 19.10.2021.

Однак, листом управління від 10.03.2025 № 1500-0203-8/58429 було відмовлено у перерахунку та виплаті пенсії за минулий час, оскільки подання від ІНФОРМАЦІЯ_2 до управління надійшло 18.07.2024, а виплата пенсії за минулий час, згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проводиться не більш як за 12 місяців.

Позивач вважає, що має право на призначення пенсії з 19.10.2021, а бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо несвоєчасного направлення його документів для призначення пенсі, і відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у призначенні та перерахунку пенсії з 19.10.2021 є протиправними.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною шостою статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійною забезпечення.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Статтею 24 Конституції України гарантовано громадянам України рівність конституційних прав незалежно від місця проживання. Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина 3 статті 25 Конституції України).

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» ст. 1-2 цього Закону.

Статтею 48 Закону 2262-ХІІ визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією (частина третя статті 50 Закону № 2262-ХІІ).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"(далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян", регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Пунктом 12 Порядку №3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. (п. 17 Порядку №3-1).

Таким чином управління мало підстави для звернення до ТЦК та СП з питання уточнення дати оформлення подання та права на призначення пенсії позивача з минулий час, оскільки обов`язковою умовою для призначення пенсійним органом пенсії.

Слід зазначити, що позивач, в силу вимог Постанови № 3-1, не міг подати заяву про призначення пенсії безпосередньо до органу Пенсійного фонду, оскільки територіальний центр комплектування та соціальної підтримки мав направити подання з особовою справою до управління, що передує даті звернення позивача до управління.

Судом встановлено, що у поданні про призначення пенсії від 10.07.2024 року №103020 зазначено, що позивача звільнено зі служби 18.10.2021 року та розраховано вислу років, яка дає право на призначення пенсії, станом на зазначену дату.

Судом встановлено, що фактично заява подана до територіального центру комплектування та соціальної підтримки 07.12.2022, та в свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_12 14.12.2022 було направлено запит № 4855, яким повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_3 , про подану заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії в зв`язку з чим необхідне отримання особової справи.

Суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 вживалися заходи щодо розшуку особової справи позивача, що підтверджується матеріалами справи, та після її отримання направлено за запитом.

З огляду на викладене та враховуючи, що факт тривалих пересилань та пошуків особової справи позивача у зв`язку з воєнним станом в Україні, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 виконав належні йому дії, а отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо решти вимог суд зазначає, що на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.07.2024 № 103020 та доданих документів про призначення пенсії, які надійшли до Головного управління 18.07.2024, ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01.08.2023.

Згідно з пунктом 11 розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, ще призначає пенсії, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Відповідно до частини 3 статті 50 Закону України Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходив військову службу за контрактом у період з 18.10.2018 по 18.10.2021 на посаді командира НОМЕР_1 окремої десантно-штурмової бригади та був звільнений у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. 07.12.2022 позивачем була подана заява до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо витребування особової справи з метою підготовки «подання» для оформлення пенсії. Отже, днем звернення позивача за призначенням пенсії є саме 07.12.2022. Тобто, з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону № 2262-ХІІ позивач має право на призначення пенсії з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто в даному випадку саме з 07.12.2021.

Судом встановлено, що у поданні про призначення пенсії від 10.07.2024 року №103020 зазначено, що позивача звільнено зі служби 18.10.2021 року та розраховано вислу років, яка дає право на призначення пенсії, станом на зазначену дату

Враховуючи зазначене, відповідачем протиправно не призначено позивачу пенсію за вислугу років з виникнення законного права на це, тобто з 07.12.2021.

Згідно положень частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.03.2025 № 1500-0203-8/58429 щодо перерахунку та призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 07.12.2021 та виплати її заборгованості з 07.12.2021 по 31.07.2023 та зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплати її заборгованість з 07.12.2021 по 31.07.2023.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

При ухваленні рішення у цій справі суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду подано заяву про залишення без розгляду адміністративного позову.

В обґрунтування якої вказано, що , ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 по справі №420/8580/25 відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, Позивач знову звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом з тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Розглянувши зазначену заяву суд зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.240 КАС України, суд залишає позов без розгляду, якщо упровадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 по справі №420/8580/25 відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просив: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо несвоєчасного направлення особової справи ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років; визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.03.2025 №1500-0203-8/58429 щодо перерахунку та призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.12.2021 та виплати її заборгованості з 01.12.2021 по 31.07.2023; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплати її заборгованість з 01.12.2021 по 31.07.2023.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 по справі №420/8580/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_13 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

З огляду на викладене підстави передбачені п.3 ч.1 ст.240 КАС України для залишення позову без розгляду,- відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про залишення без розгляду адміністративного позову - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012), за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.03.2025 № 1500-0203-8/58429 щодо перерахунку та призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 07.12.2021 та виплати її заборгованості з 07.12.2021 по 31.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) здійснити перерахунок та призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплати її заборгованість з 07.12.2021 по 31.07.2023.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко