Справа № 420/19977/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому позивач просить суд: - визнати протиправним та скасувати наказ начальника ТВО Ю. Коваль Ізмаїльського РТЦКСП без дати та номеру від «___» 06.2025 року в частині призову його - ОСОБА_1 , у Збройні Сили України; - визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 №172 від 10.06.2025 року про зарахування його - ОСОБА_1 , до списків особового складу військової частини; - зобов`язати в/ч НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби його - ОСОБА_1 , та виключити його зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 .

Позивач зазначив, що 04.06.2025 року його незаконно затримали представники ІНФОРМАЦІЯ_3 в Одесі та утримували до 11.06.2025 року, попри те, що він перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 і мав гарантоване законом право на відстрочку від мобілізації як педагогічний працівник закладу загальної середньої освіти (п.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Зазначив, що він належним чином подав заяви про відстрочку до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але ці заяви були проігноровані. Попри наявність усіх підстав для відстрочки, 10.06.2025 року його протиправно зарахували до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 .

Ізмаїльський РТЦКСП, володіючи інформацією про його право на відстрочку, не розглянув і не вирішив питання у встановлений законом спосіб, а виданий наказ про призов є незаконним, оскільки не містить належних реквізитів (дати та номера).

Позивач наголошує, що не може нести відповідальність за внутрішню комунікацію між органами РТЦК та військовою частиною. Відсутність належного рішення про відстрочку чи мотивованої відмови свідчить про протиправність наказів щодо його призову та зарахування до списків особового складу військової частини.

Оскільки він фактично не підлягав мобілізації, позивач просить скасувати накази, та з метою ефективного захисту його права зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виключити його зі списків особового складу і звільнити з військової служби.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 17.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою суду від 17.07.2025 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до суду копію наказу про призов ОСОБА_1 . Збройні Сили України, та зобов`язано в/ч НОМЕР_1 надати до суду копію наказу командира в/ч НОМЕР_1 №172 від 10.06.2025 року про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини.

Представник відповідача Ізмаїльського РТЦКСП подав до суду відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що 05.06.2025 групою оповідання ІНФОРМАЦІЯ_6 був виявлений громадянин ОСОБА_1 без військово-облікового документа. При з`ясуванні всіх обставин, представниками ІНФОРМАЦІЯ_6 з`ясовано, що позивач не має на момент перевірки документів відстрочки від призову на військову службу з мобілізації.

Відповідно до даних Єдиного Державного реєстру призовників, військовослужбовців та резервістів позивача взято на військовий облік 06.06.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_7 як такого, що прибув з іншої місцевості (адміністративно територіальної одиниці) України. Оскільки позивач на момент взяття на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 визнаний придатним на військову службу відповідно до довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 №13/4834 від 05.06.2025 року; на момент перебування в ІНФОРМАЦІЯ_7 не має відстрочки від призову на військову службу з мобілізації, наказом №160 від 09.06.2025 року позивача визнано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу з призову з мобілізації та спрямовано до в/ч НОМЕР_1 .

Таким чином, представник відповідача вважає прийняті накази правомірними та прийняті у відповідності до норм законодавства.

До суду від представника відповідача в/ч НОМЕР_1 надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. В додатках до позову доказів звернення позивача до в/ч НОМЕР_1 з рапортом про звільнення відсутні. За таких обставин відсутні підстави протиправності дій (бездіяльності) в/ч НОМЕР_1 в частині звільнення з військової служби.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Спірні правовідносини виникли між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині прийняття наказу про його призов, а також між позивачем та в/ч НОМЕР_1 щодо його зарахування до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.1,3 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: 1) підготовку громадян до військової служби; 2) приписку до призовних дільниць; 3) прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; 4) проходження військової служби; 5) виконання військового обов`язку в запасі; 6) проходження служби у військовому резерві; 7) дотримання правил військового обліку.

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки визначені Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154).

За змістом п.8 Положення №154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком військовозобов`язаних на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку.

Згідно з п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою КМУ від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який серед іншого визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі Порядок №560), пунктом 3 якого передбачено, що призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 є громадянином України, зареєстрованим за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Згідно з витягом з електронного військово-облікового документа «Резерв+», сформованого 05.06.2025 року, позивач перебував на обліку в Павлоградському РТЦКСП як військовозобов`язаний непридатний у мирний час, обмежено придатний у воєнний час на підставі постанови ВЛК від 25.07.2018 року.

У військово-обліковому документі станом на 05.06.2025 року відомості про відстрочку позивача від призову на військову службу під час мобілізації відсутні.

05.06.2025 року позивач пройшов медичний огляд в ІНФОРМАЦІЯ_10 , за результатом якого його визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК №13/4834 від 05.06.2025 року.

Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 (з питань мобілізації та мобілізаційної підготовки) №160 від 09.06.2025 року позивача призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 09.06.2025 року.

Згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №172 від 10.06.2025 позивача призначено на посаду механіка оператора апаратної зв`язки роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку в/ч НОМЕР_1 та такими з 10.06.2025 року, вирішено вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, 11.06.2025 року зараховано на продовольче забезпечення.

Позивач наголошує, що його призов є незаконним, оскільки у нього як педагогічного працівника закладу загальної середньої освіти є право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

На момент виникнення спірних правовідносин Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII) діяв у редакції від 01.01.2025 року.

Предметом регулювання статті 23 Закону №3543-XII є відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Абзац 2 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII передбачає, що наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Згідно з довідкою за вих. №77/25 від 23.05.2025 року ОСОБА_1 працював в закладі загальної середньої освіти ТОВ «Одеський Міжнародний ліцей» Стаді Екедемі Хай Скул» на посаді керівника гуртка «Основи робототехніки» за основним місцем роботи на повну ставку (1 ставки) з 18.12.2023 року по дату видачі довідки (23.05.2025 року).

Отже, на момент призову на військову службу (09.06.2025 року) ОСОБА_1 відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мав право на одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Однак станом на час проходження ВЛК 05.06.2025 року та призову на військову службу 09.06.2025 року ОСОБА_1 не оформлено відстрочку від призову під час мобілізації, що підтверджується електронним військово-обліковим документом, сформованим 05.06.2025 року у застосунку «Резерв+».

Судом встановлено, що позивач засобами поштового зв`язку направив заяви про надання відстрочки, а саме:

04.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 (заява отримана 10.06.2025 року поштове відправлення №336);

09.06.2025 року до Ізмаїльського РТЦКСП (заява зареєстрована відповідачем в журналі вхідних документів Ізмаїльського РТЦКСП 13.06.2025 року за вхід. №7891).

Таким чином, під час проведення мобілізаційних процедур з 05.06.2025 та під час призову на військову службу 09.06.2025 року Ізмаїльський РТЦКСП не отримував від позивача документи для підтвердження наявності у нього статусу відповідного науково-педагогічного працівника та оформлення права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Заява про надання відстрочки отримана відповідачем лише 13.06.2025 року.

За результатом розгляду заяви ІНФОРМАЦІЯ_2 направив позивачу повідомлення №1/7422 від 23.06.2025, яким повідомив, що протоколом від 18.06.2025 року №9 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки, оскільки військовозобов`язані особисто подають відповідну заяву, під час подання якої пред`являється військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронному форматі).

Стосовно аргументів позивача про наявність у Павлоградського РТЦКСП обов`язку повідомити ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміни й актуальні дані працюючого військовозобов`язаного, суд враховує наступне.

Павлоградський РТЦКСП отримав заяву позивача про надання відстрочки лише 10.06.2025 року, тобто після його призову ІНФОРМАЦІЯ_2 09.06.2025.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.01.2024 року у справі №280/6033/22 зазначив, що право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондується з обов`язком військовозобо`язаного дотримуватися правил військового обліку, зокрема щодо своєчасного повідомлення органу про актуальне місце праці й посаду.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд на підставі ч.5 ст.242 КАС України враховує правовий висновок Верховного Суду та вважає, що обов`язок повідомлення РТЦКСП про актуальне місце праці й посаду лежить саме на військовозобо`язаному.

По цій справі встановлені обставини свідчать, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не був обізнаний на час мобілізації про наявність у ОСОБА_1 статусу науково-педагогічного працівника та права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Отже, позивач не повідомив відповідача своєчасно і належним чином про наявність підстав для відстрочки.

Також у постанові від 01.10.2024 у справі №160/10728/23 Верховний Суд зазначив, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Враховуючи встановлені обставини по цій справі, суд дійшов висновку, що позивач не реалізував право на відстрочку до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку, що відповідачі, приймаючи оскаржені накази у частині призову та зарахування позивача до списків особового складу військової частини, діяли на підставі та в межах повноважень та у передбачений законом спосіб.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.