Справа № 640/27974/21
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів: - Кузьменка В.В., Черпака Ю.К.,

при секретарі - Красновій О.Р.,

за участю: адвоката Шевчука О.В., - представника Приватного підприємства «Конвалія-Нерухомість»; Яцишена Д.В., представника Міністерства культури та стратегічних комунікацій України; Кульги О.Ю., - представника Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); Веретільник О.С. та Перова Д.А., - представників Громадської організації «Зелена хвилина», -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Конвалія-Нерухомість» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Конвалія-Нерухомість» до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача: Громадська організація «Зелена хвилина», про визнання протиправними дій та наказів, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року в Окружний адміністративний суд міста Києва звернувся директор Приватного підприємства (далі ПП) «Конвалія-Нерухомість» з позовом до Міністерства культури та інформаційної політики України (перейменовано постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2024 року №1028 на Міністерство культури та стратегічних комунікацій України; далі відповідач-1) та до Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), пов`язані з прийняттям наказу від 05 квітня 2021 року №20 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва»;

-визнати протиправними дії Міністерства культури та інформаційної політики України, пов`язані з прийняттям наказу від 26 квітня 2021 року №293 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України»;

-визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05 квітня 2021 року №20 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва»;

-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства культури та інформаційної політики України від 26 квітня 2021 року №293 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України»;

-зобов`язати Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вилучити з Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва «Будинок прибутковий» по вул. Хорива, 2-А в Подільському районі м. Києва, «Житловий будинок» по вул. Хорива, 2-Б в Подільському районі м. Києва та «Флігель» по вул. Хорива, 2-В в Подільському районі м. Києва;

-зобов`язати Міністерство культури та інформаційної політики України вилучити з Державного реєстру нерухомих пам`яток України «Будинок прибутковий» по вул. Хорива, 2-А, м. Київ, охоронний №955/1-Кв, «Житловий будинок» по вул. Хорива, 2-Б м. Київ, охоронний №955/2-Кв, та «Флігель» по вул. Хорива, 2-В м. Київ, охоронний №955/3-Кв.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року залучено Громадську організацію «Зелена хвилина» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача (т.1 а.с.205-207).

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали справи №640/27974/21 до Київського окружного адміністративного суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (т.4 а.с.38-51).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації (далі КМДА)), видаючи наказ «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва» №20 від 05 квітня 2021 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, та реалізував делеговані йому повноваження з метою виявлення та дослідження об`єктів м. Києва та подальшим занесенням їх до реєстру нерухомих пам`яток України. Занесення пам`ятки до Державного реєстру відбулось у відповідності до норм чинного законодавства у сфері охорони культурної спадщини, зокрема статті 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини», Порядку визначення категорій пам`яток, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року №452 та Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженим наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року №158 (у редакції наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 року №501), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 року за №528/23060. Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що Міністерство культури та інформаційної політики України при прийнятті наказу №293 від 26 квітня 2021 року «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року, ПП «Конвалія-Нерухомість» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Свою позицію представник ПП «Конвалія-Нерухомість» обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів того, що висновки Експертної комісії з питань обліку об`єктів культурної спадщини (далі - Експертна комісія) стосовно об`єктів по вулиці Хорива, 2 в м. Києві, які викладені в протоколі від 29 квітня 2020 року №2/20, були затверджені Науково-методичною радою з питань охорони культурної спадщини. На думку представника позивача, згаданий протокол №2/20 не міг бути використаний відповідачами, а за його відсутності не могли бути прийняті оспорювані рішення. З урахуванням вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Порядку визначення категорій пам`яток та Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, в цій справі, на думку представника ПП «Конвалія-Нерухомість», відсутня особа на яку законодавство покладає обов`язок провести оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини ознакам, що визначені Порядком визначення категорій пам`яток, а оскільки така оцінка відповідною науковою установою не проводилась, то й подальші рішення відповідачів є протиправними. Представник позивача вважає, що рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини має бути прийнято Київською міською державною адміністрацією та оформлено розпорядження голови КМДА, однак, всупереч зазначеним вимогам, оспорюване рішення відповідача-2 прийнято Департаментом охорони культурної спадщини та оформлено наказом його директора, відповідно, з перевищенням повноважень та є протиправним.

Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі Департамент) у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що єдину систему обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів визначає Порядок обліку об`єктів культурної спадщини, затверджений наказом Міністерства культури України від 27 червня 2019 року №501, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2019 року за №941/33912 (далі - Порядок). Відповідно до положень Порядку громадські організації можуть бути ініціаторами подання щодо занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру.

До суб`єктів діяльності у сфері культури належать, зокрема, об`єднання громадян, які провадять діяльність у сфері культури. Такі об`єднання громадян, з урахуванням наведеного вище правового регулювання, можуть належати до закладів культури, якщо вони здійснюють діяльність, зокрема, із збереження, охорони та популяризації національного культурного надбання; проведення наукових досліджень у сфері культури. Наведене дає підстави вважати, що Громадська організація «Зелена Хвилина» (далі ГО «Зелена Хвилина»), у розумінні положень пункту 2 розділу ІІІ Порядку, може бути розробником облікової документації. Забезпечення участі громадськості у питаннях охорони, зокрема, архітектурної спадщини, є невід`ємною частиною складової активного громадянського суспільства, формування та становлення якого наразі відбувається в Україні

Департамент вважає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зроблені обґрунтовані висновки, що ГО «Зелена Хвилина» могла виступати ініціатором подання щодо занесення вказаних об`єктів культурної спадщини до Реєстру та розробником облікової документації на ці об`єкти, що відповідає вищезазначеним нормам матеріального права.

Представник відповідача-2 звертає увагу, що аналогічні висновки також зроблені Шостим апеляційним адміністративним судом при розгляді справи №640/30303/21, які викладені в постанові від 31 жовтня 2023 року, предметом розгляду якої також було оспорювання наказу Департаменту про занесення об`єкту культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва.

Міністерство культури та стратегічних комунікацій України у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що саме за поданням ГО «Зелена хвилина» про занесення об`єктів до Державного реєстру нерухомих пам`яток України з обліковою документацією, з урахуванням протоколу Експертної комісії з питань обліку об`єктів культурної спадщини від 29 квітня 2020 року №2/20, наказу Департаменту охорони культурної спадщини Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05 квітня 2021 року №20 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва», Міністерством культури та інформаційної політики України було прийнято наказ від 26 квітня 2021 року №293 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», яким Прибутковий будинок» по вул. Хорива, 2-А, «Житловий будинок» по вул. Хорива, 2-Б, «Флігель» по вул. Хорива, 2-В занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятки історії, архітектури місцевого значення. Міністерство у спірних правовідносинах діяло відповідно до статті 19 Конституції України, а саме лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у свою чергу позивач, на думку відповідача-1, не навів жодного доказу, який би спростував позицію Міністерства.

Представники ГО «Зелена Хвилина», третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача, в своїх поясненнях на апеляційну скаргу зазначають, що рішення суду першої інстанції від 02 травня 2025 року, на їх думку, є обґрунтованим та прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального права, із наданням об`єктивної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, вказуючи на відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Представник ПП «Конвалія нерухомість» у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, надав пояснення, які аналогічні викладеним ним у позовній заяві, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представники відповідачів та третьої особи в судових засіданнях, кожен окремо, заперечують проти задоволення апеляційної скарги позивача, просять суд апеляційної інстанції залишити без змін рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року.

За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, представників третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що до Міністерства культури, молоді та спорту України надійшло подання від ГО «Зелена хвилина» про занесення означених об`єктів до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (вхідний реєстраційний Міністерства культури, молоді та спорту України від 17 лютого 2020 року №169/20.1-20). Дата складання облікової документації 16 лютого 2020 року.

Наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 18 лютого 2020 року №852 «Про внесення змін до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», за поданням ГО «Зелена хвилина», до Державного реєстру нерухомих пам`яток України щодо пам`ятки культурної спадщини місцевого значення «Садиба міська» по вул. Хорива, 2 у м. Києві занесено відомості в частині зміни назви пам`ятки (назва в новій редакції «Садиба міська купця Й.М. Дмитрієва», охоронний №955-Кв).

За результатами розгляду на засіданні Експертної комісії (протокол від 29 квітня 2020 року №2/20) об`єкти: «Прибутковий будинок» по вул. Хорива, 2-А, «Житловий будинок» по вул. Хорива, 2-Б, «Флігель» по вул. Хорива, 2-В визнані такими, що відповідають критеріям пам`яток культурної спадщини та категорії місцевого значення.

Міністерство культури і інформаційної політики України звернулося до Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (лист від 29 березня 2021 року №3528/6.11.7) з проханням занести до Переліку об`єктів культурної спадщини пам`ятку культурної спадщини місцевого значення «Садиба міська купця Й.М. Дмитрієва» по вул. Хорива, 2 у м. Києві.

Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято наказ від 05 квітня 2021 року №20 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщиним. Києва», згідно якого до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва занесено об`єкти згідно з додатком до Наказу №20, а саме: будинок прибутковий по вулиці Хорива, 2-А; житловий будинок по вулиці Хорива, 2-Б; флігель по вулиці Хорива, 2-В.

Міністерством культури та інформаційної політики України прийняло наказ від 26 квітня 2021 року №293 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», згідно якого до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення занесено об`єкти культурної спадщини у м. Києві згідно з переліком, відповідно до додатку до Наказу №293, а саме: будинок прибутковий, 1897-1898 p., м. Київ, вул. Хорива, 2-А, охоронний №955/1-Кв (далі - «Будинок 2-А»); житловий будинок, 1830-і, 1875 (перебудова), 1897 (перебудова), м. Київ, вул. Хорива, 2-Б, охоронний №955/2-Кв (далі - «Будинок 2-Б»); флігель, 1887 p., м. Київ, вул. Хорива, 2-В, охоронний №955/3-Кв (далі «Будинок 2-В»).

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ПП «Конвалія-Нерухомість» було власником вказаних вище будинків (інформаційна довідка №256837533 від 17 травня 2021 року).

Директор ПП «Конвалія-Нерухомість», не погоджуючись зі спірними наказами, звернувся в суд з цим позовом.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08 червня 2000 року №1805-III (далі Закон №1805-III, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону №1805-III визначено, що культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 2 Закону №1805-III, об`єкти культурної спадщини поділяються за типами, зокрема на: споруди (витвори) - це твори архітектури та інженерного мистецтва, твори монументальної скульптури та монументального малярства, археологічні об`єкти, печери з наявними свідченнями життєдіяльності людини, будівлі або приміщення в них, що зберегли автентичні свідчення про визначні історичні події, життя та діяльність відомих осіб (частина перша); та видами, зокрема на об`єкти архітектури - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів (частина друга).

Статтею 13 Закону №1805-III (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року №452 затверджено «Порядок визначення категорій пам`яток» (далі Порядок №452).

Пунктами 4, 5, 6 Порядку №452 встановлено, що: об`єкти культурної спадщини, які пропонуються для внесення до Реєстру за категорією місцевого значення, повинні зберегти свою автентичність (пам`ятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні культурні нашарування) та мати одну або більше з таких ознак: мали вплив на розвиток культури певного населеного пункту чи регіону; пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю людей, які зробили значний внесок у розвиток культури певного населеного пункту чи регіону; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи; попередню оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини ознакам, визначеним у пунктах 3 і 4 цього Порядку, проводить розробник облікової документації, що складається відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, який затверджується Мінкультури; відповідність об`єктів культурної спадщини ознакам, передбаченим пунктами 3 і 4 цього Порядку, встановлюється під час їх внесення до Реєстру в установленому законодавством порядку.

Відповідно до Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2019 року №885, МКІП є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури, державної мовної політики, популяризації України у світі, державного іномовлення, інформаційного суверенітету України (у частині повноважень з управління цілісним майновим комплексом Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ») та інформаційної безпеки, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах кінематографії, відновлення та збереження національної пам`яті, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин в Україні, мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

Пунктом «б» частини першої статті 14 Закону №1805-III визначено, що занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки: пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

За змістом частини другої статті 14 Закону №1805-III, об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини. Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року №158, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 року за №528/23060, затверджено Порядок обліку об`єктів культурної спадщини (далі Порядок №158).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Порядку №158, ініціаторами розгляду питань занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, внесення змін до відомостей Реєстру, передбачених абзацами другим - п`ятим пункту 1 розділу V цього Порядку, та внесення змін до Реєстру (далі - Ініціатор) є: уповноважений орган - за категорією пам`ятки національного значення; уповноважений орган, Українське товариство охорони пам`яток історії та культури, інші громадські організації, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини - за категорією пам`ятки місцевого значення.

Пунктом 2 Розділу І Порядку №158 встановлено, що уповноважений орган орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Пунктом 5 Розділу І Порядку №158 визначено, що суб`єктами прийняття рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, внесення змін до відомостей Реєстру, передбачених абзацами другим - п`ятим пункту 1 розділу V цього Порядку, внесення змін до Реєстру відповідно до категорії пам`яток є: Кабінет Міністрів України - щодо пам`яток національного значення; Мінкультури - щодо пам`яток місцевого значення.

Пунктами 1, 2, 3, 4, 7, 10 Розділу ІІ Порядку №158 встановлено, що взяття на облік об`єкта культурної спадщини забезпечують уповноважені органи, повноваження яких поширюється на територію розміщення такого об`єкта, шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини (далі - Перелік).

Уповноважений орган розглядає питання про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку за власною ініціативою або за зверненням фізичних, юридичних осіб або інших громадських формувань.

Питання про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку розглядається на підставі: фотофіксації об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото загроз (дії негативних чинників); історичної довідки, яка містить інформацію про автентичність об`єкта, його цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, дані історико-архівних досліджень, архітектурних, мистецтвознавчих, бібліографічних та містобудівних вишукувань, складеної у відповідності до вимог пункту 5 розділу III цього Порядку або витяг із наукового звіту дослідника археологічної спадщини.

Рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку приймається у формі розпорядження голови місцевої державної адміністрації або акта Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Об`єкт набуває статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини з дня його внесення до Переліку.

Уповноважений орган зобов`язаний забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини у строк, що не перевищує трьох років з дати занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №158 встановлено, що облікова документація складається з: облікової картки за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; історичної довідки; матеріалів фотофіксації сучасного стану об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото інтер`єрів, фото загроз (дії негативних чинників); акта стану збереження за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Розділ IV Порядку №158 встановлює порядок занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру.

Пунктами 1, 3, 6 Розділ IV Порядку №158 передбачено, що для розгляду питання занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру ініціатором подаються Мінкультури такі документи: подання за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, засвідчене підписом керівника установи, організації, що виступає ініціатором; облікова документація.

Якщо за результатами перевірки встановлено, що документи подані в повному обсязі та у відповідності до вимог розділу III цього Порядку, вони підлягають обов`язковому розгляду Експертною комісією у строк, що не перевищує 14 робочих днів.

Мінкультури у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня оформлення протоколу Експертної комісії та з врахуванням її рішень, здійснює одну з таких дій, про що повідомляє ініціатора: приймає рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру за категорією місцевого значення; готує проєкт постанови Кабінету Міністрів України про занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру за категорією національного значення; відмовляє у занесенні об`єкта до Реєстру в зв`язку із невідповідністю його критеріям; надсилає подані документи на доопрацювання з метою уточнення позицій разом із відповідним протоколом Експертної комісії.

Як встановлено Київським окружним адміністративним судом, що в свою чергу знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду в Шостому апеляційному адміністративному суді, до Міністерства культури, молоді та спорту України надійшло подання від ГО «Зелена хвилина» про занесення означених об`єктів до Державного реєстру нерухомих пам`яток України 17 лютого 2020 року, якому присвоєно реєстраційний №169/20.1-20. Дата складання облікової документації 16 лютого 2020 року.

Наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 18 лютого 2020 року №852 «Про внесення змін до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», за поданням ГО «Зелена хвилина», занесено відомості до Державного реєстру нерухомих пам`яток України щодо пам`ятки культурної спадщини місцевого значення «Садиба міська» по вул. Хорива, 2 у м. Києві в частині зміни назви пам`ятки (назва в новій редакції «Садиба міська купця Й.М. Дмитрієва», охоронний №955-Кв).

За результатами розгляду на засіданні Експертної комісії складено протокол від 29 квітня 2020 року №2/20 на об`єкти, а саме: «Прибутковий будинок» по вул. Хорива, 2-А, «Житловий будинок» по вул. Хорива, 2-Б, «Флігель» по вул. Хорива, 2-В. Вказані об`єкти нерухомості визнані такими, що відповідають критеріям пам`яток культурної спадщини та категорії місцевого значення.

Листом від 29 березня 2021 року №3528/6.11.7 Міністерство культури та інформаційної політики просило Виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) занести до Переліку об`єктів культурної спадщини пам`ятку культурної спадщини місцевого значення «Садиба міська купця Й.М. Дмитрієва» по вул. Хорива, 2 у м. Києві.

Департамент охорони культурної спадщини Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) листом від 08 квітня 2021 року №006-1073 повідомив Міністерство культури та інформаційної політики про занесення об`єктів до Переліку об`єктів культурної спадщини. До вказаного листа додано наказ Департаменту охорони культурної спадщини Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05 квітня 2021 року №20 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва».

Громадські організації, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, можуть виступати ініціаторами розгляду питань занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, внесення змін до відомостей Реєстру, як це визначено розділом I Порядку №158 та статтею 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини», при цьому Порядком №158 подання копії статутних документів до Міністерства культури та інформаційної політики не передбачено.

Так, представник ПП «Конвалія-Нерухомість» додав до позову Електронну версію облікової документації на спірні пам`ятки, яка дійсно не містить підписів та печаток розробників облікової документації, в обліковій документації наявні документи, що підтверджують науковий ступінь розробників облікової документації.

При цьому друкована версія облікової документації містить підписи розробників облікової документації та копію диплому кандидата історичних наук розробника облікової документації.

Друкована версія акту стану збереження містить підпис розробника акту стану збереження, відмітки про причини відсутності власника будівлі та уповноваженої ним особи та копії повідомлення власника, час та дату складання акту.

Крім того, паперову копію завіреної належним чином облікової документації було надано під час розгляду справи в суді першої інстанції представником Міністерства культури та інформаційної політики України.

Протокол Експертної комісії з питань обліку об`єктів культурної спадщини №2/20 від 29 квітня 2020 року у своєму порядку денному містить інформацію про розгляд документації на складові пам`ятки «Садиба купця Й.М. Димитрієва».

Розгляд облікової документації у двох різних пунктах порядку денного, один з яких був додатковий, виникла у зв`язку з необхідністю додатково обговорення вказаного питання. Протоколи Експертної комісії не підлягають затвердженню Науково-методичною радою з питань обліку об`єктів культурної спадщини, зокрема Порядок №158 не передбачає необхідності їх затвердження.

Облікова документація на оспорювані пам`ятки містить оцінку автентичності та цінності об`єкта і стислий опис характерних властивостей пам`ятки. Відповідність ознакам пам`ятки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року №452, розглядалася на засіданні Експертної комісії, про що є відповідний запис в протоколі.

Рішенням від 01 червня 2017 року №421/2643 «Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» утворено Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 07 березня 2018 року №381 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 29 травня 2020 року №771) затверджено Положення про Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), відповідно до пункту 5.26 якого цей Департамент приймає рішення (видає накази) про затвердження переліку об`єктів культурної спадщини, розташованих на території міста Києва, та про занесення об`єктів культурної спадщини до цього переліку в установленому порядку.

Відповідно до пункту першого цього Положення Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), підпорядковується Київському міському голові, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді.

В силу вимог частини першої статті 42 Закону України від 09 квітня 1999 року №586-XIV «Про місцеві державні адміністрації» структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток.

Згідно з пунктом 5 Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року №887, основним завданням структурного підрозділу є забезпечення реалізації державної політики у визначеній одній чи кількох галузях на відповідній території.

Тобто, Департамент, як структурний підрозділ, створений з метою реалізації функцій Київської міської ради (КМДА) у сфері охорони культурної спадщини, наділений повноваженням щодо прийняття рішення про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини.

Видаючи наказ «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва» №20 від 05 квітня 2021 року, як правильно дійшов висновку суд першої інстанції, Департамент діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, та реалізував делеговані йому повноваження з метою виявлення та дослідження об`єктів м. Києва та подальшим занесенням їх до реєстру нерухомих пам`яток України.

Київський окружний адміністративний суд звернув увагу, що питання про скасування реєстрації права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 в м. Києві за ПП «Конвалія-нерухомість», проведеного 24 липня 2017 року державним реєстратором Комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Клюковським Максимом Володимировичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31 липня 2017 року, яке було предметом дослідження в справі №910/8298/21 за результатами розгляду якої рішенням Господарського суду міста Києва від 17 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13 грудня 2022 року, скасовано державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 в м. Києві ПП «Конвалія-Нерухомість», проведену 24 липня 2017 року державним реєстратором КП «Благоустрій Шевченківського району» Клюковським М.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31 липня 2017 року.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що облікова документація на оспорювані пам`ятки містить оцінку автентичності і цінності об`єкта та стислий опис характерних властивостей пам`ятки. Відповідність ознакам пам`ятки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року №452, розглядалася на засіданні Експертної комісії, про що є відповідний запис в протоколі.

Вилучення оспорюваних пам`яток Реєстру відбулось шляхом виконання рішення суду про скасування пунктів додатку до наказу, а не у відповідності до статті 15 Закону України «Про охорону культурної спадщини», у зв`язку з чим відбулось скасування запису у Реєстрі, а не вилучення з Реєстру, що допускає використання попередньо присвоєних охоронних номерів.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що занесення до Державного реєстру відбулось у відповідності до норм чинного законодавства у сфері охорони культурної спадщини, зокрема статті 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини», Порядку визначення категорій пам`яток, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2019 року №452, Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року №158 (у редакції наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 року №501), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 року за №528/23060.

Міністерство культури та інформаційної політики України при прийнятті наказу №293 від 26 квітня 2021 року «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано правомірними накази Міністерства культури та інформаційної політики України та Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги ПП «Конвалія-Нерухомість» про зобов`язання Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) вилучити з Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва «Будинок прибутковий» по вул. Хорива, 2-А в Подільському районі м. Києва, «Житловий будинок» по вул. Хорива, 2-Б в Подільському районі м. Києва та «Флігель» по вул. Хорива, 2-В в Подільському районі м. Києва та про зобов`язання Міністерства культури та інформаційної політики України вилучити з Державного реєстру нерухомих пам`яток України «Будинок прибутковий» по вул. Хорива, 2-А, м. Київ, охоронний №955/1-Кв, «Житловий будинок» по вул. Хорива, 2-Б м. Київ, охоронний №955/2-Кв, та «Флігель» по вул. Хорива, 2-В м. Київ, охоронний №955/3-Кв.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги ПП «Конвалія-Нерухомість» висновків суду першої інстанції не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року - без змін.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Конвалія-Нерухомість» залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі №640/27974/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий-суддя І.В. Штульман

Судді В.В. Кузьменко

Ю.К. Черпак