Справа № 588/1276/25
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1276/25
Провадження № 2-а/588/33/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судового засідання Гаврилович Я.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сумцова Євгена Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

06.08.2025 представник позивача Сумцов Є.С. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з указаним позовом, який мотивував тим, що 14.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 52/2925 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , копію якої останній не отримував.

Із вказаною постановою сторона позивача ознайомилася у виконавчому провадженні №78606880, відкритому 14.07.2025 Тростянецьким ВДВС в Охтирському районі СМУ Міністерства юстиції 28.07.2025 за результатами подання адвокатського запиту від 15.07.2025 на адресу відділу ДВС. Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_3 на адвокатський запит не було надано копії оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вказано у оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 до 10 год. 00 хв. 25.09.2024 без поважних причин у зв`язку з мобілізацією у особливий період, чим порушив ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач не згоден із вказаною постановою, вважає її незаконною з тих підстав, що в ній не зазначено жодних належних та допустимих доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, не містить посилання на зібрані докази та на складений протокол про адміністративне правопорушення, не містить підпису позивача про її отримання. Оскаржувану постанову винесено відносно позивача 14.01.2025, тобто понад встановлений законом строк для притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідач мав би бути безпосередньо обізнаний про неявку позивача, а тому 25.09.2024 є датою вчинення адміністративного правопорушення та датою його виявлення. Порушення відповідачем строку накладення на позивача адміністративного стягнення є самостійною підставою для визнання протиправною та скасування спірної постанови. Крім того, з лютого 2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, що підтверджується відповідними відмітками у його військовому квитку. Таким чином, оскаржувана постанова від 17.01.2025 відносно позивача є незаконною та підлягає скасуванню.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд: 1) поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення № 52/2025 від 14.01.2025; 2) скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 52/2025 від 14.01.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, а справу закрити; 3) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою суду від 08.08.2025 було поновлено позивачу строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

12.08.2025 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 подав відзив на позов, у якому зазначив, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначений у ній місце та строк. ОСОБА_1 отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 24.09.2024. Тому повинен був з`явитися 25.09.2024 до територіального центру для уточнення своїх облікових даних та проходження військово-лікарської комісії або не пізніше 3 діб від визначених у повістці даті та часу прибуття до територіального центру повідомити про причину неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує 7 календарних днів. Позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 25.09.2024, не повідомив про причини неявки до відділу. Позивача було виявлено 10.01.2025 та у його присутності уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 адміністратором ОСОБА_3 відносно позивача був складений адміністративний протокол про адміністративне правопорушення № 52/2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи по даному протоколу призначено на 10 год. 30 хв. 14.01.2025. Позивач був присутній 10.01.2025 під час складання протоколу відносно нього, що підтверджується його підписами. 14.01.2025 позивач не з`явився на розгляд справи, тому справа розглядалася без його участі. З урахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану на позивача було накладено мінімальне адміністративне стягнення, передбачене у межах санкції статті 210-1 КУпАП - 17000 грн. Копія даної постанови 15.01.2025 супровідним листом була надіслана позивачу. Протокол складено одразу після виявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Стягнення також накладено у визначений ст. 38 КУпАП строк, за яким адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1КупАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Заявлений стороною позивача розмір судових витрат на отримання правничої допомогу у розмірі 5000 грн представник вважає явно завищеним, безпідставним та необґрунтованим. Спори з приводу оскарження накладених адміністративних стягнення про притягнення військовозобов`язаних до адміністративної відповідальності відносяться до категорії типових справ незначної складності, у зв`язку з чим відсутня необхідність додаткових досліджень, пошуку, вивчення та аналізу законодавства.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій зазначив, що просить суд розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Також представник позивача подав заяву про розподіл судових витрат разом з доказами понесених витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання також не з`явився, але у відзиві на позов зазначив, що просить проводити розгляд справи без його участі.

Суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом на підставі наданих сторонами доказів установлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач є громадянином України, віком 27 років, військовозобов`язаний, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , а з лютого 2025 року перебуває на військовій службі у Збройних Силах України (а.с. 10-12).

24.09.2025 ОСОБА_1 була вручена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 10 год. 00 хв. 25.09.2024, що вбачається з розписки (а.с. 31).

10.01.2025 ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 та з цієї дати до ВП № 1 (м. Тростянець) була подана заява про припинення його розшуку (а.с. 27).

Також 10.01.2025 адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 був складений протокол № 52/2025 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в якому зазначено, що 10.01.2025 об 11 год. 35 хв. установлено факт неявки за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 до 10 год. 00 хв. 25.09.2024 згідно врученої повістки у зв`язку з мобілізацією в особливий період, що є порушенням ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, але отримав другий примірник протоколу. Крім того, в протоколі міститься підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 30 хв. 14.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29).

14.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 була винесена постанова за № 52/2025 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. За змістом указаної постанови ОСОБА_1 не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 до 10 год. 00 хв. 25.09.2024 без поважних причин у зв`язку з мобілізацією у особливий період, чим порушив ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 30).

Дана постанова була винесена без участі ОСОБА_1 та її копія надіслана останньому 15.01.2025 (а.с. 30).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови по справі про адміністративне правопорушення від 14.01.2025 за № 52/2025 на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд враховує таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене у особливий період.

Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізацію та підготовку до мобілізації» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Згідно підпункту 2 пункту 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Виходячи з правових норм, у контексті спірних правовідносин, суд погоджується із позицією сторони відповідача та вважає, що визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення правил військового обліку, є факт його неявки без поважних причин до ТЦК 25.09.2024 до 10 години за отриманою повісткою від 24.09.2024.

Як установлено судом на підставі сукупності досліджених доказів ОСОБА_1 була вручена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 до 10 год. 00 хв. 25.09.2024, по якій останній не з`явився без поважних причин.

Жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки за отриманою повісткою позивачем не було надано ні до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ні до суду під час розгляду адміністративної справи.

Отже, суд вважає, що відповідачем доведено у встановленому порядку наявність в діях позивача обов`язку явки до ТЦК до 10 години 25.09.2024, факт неявки відповідача без поважних причин, а відтак, і складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 статті 210-1 КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, а стягнення накладено у межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо доводів представника позивача про порушення відповідачем строку накладення адміністративного стягнення, суд зазначає, що абзацом 7 статті 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

День виявлення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП необхідно рахувати саме з моменту, коли уповноважена особа ТЦК та СП отримала достатні відомості про неявку за викликом особи без поважних причин.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача був складений 10.01.2025, в день доставляння ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, з урахуванням обставин даної справи, саме 10.01.2025 необхідно вважати днем виявлення правопорушення, оскільки саме в цей день уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала достатні відомості про неявку за викликом ОСОБА_1 , без поважних причин.

Таким чином, адміністративне стягнення накладено без порушення строку визначеного ст. 38 КУпАП.

Відтак, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує чи підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 23.07.2025 у справі №588/1276/25 (провадження №2-аз/588/3/25) було задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №78606880, відкритому на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.01.2025 за № 52/2025 про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 34000 грн - до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 6 ст. 157 КАС України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Відтак, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Тростянецького районного суду Сумської області від 23.07.2025 у справі №588/1276/25 (провадження №2-аз/588/3/25).

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Сумцова Євгена Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Тростянецького районного суду Сумської області від 23.07.2025 у справі №588/1276/25 (провадження №2-аз/588/3/25).

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач -ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О. О. Огієнко