Справа № 320/43482/25
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2025 року м. Київ № 320/43482/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйвомет» до Бюро економічної безпеки України про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду через свого представника - адвоката Єрмак Л.Б. звернулося ТОВ «Сяйвомет» з позовом до Бюро економічної безпеки України, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Бюро економічної безпеки України, які полягають у проведенні аналітичного дослідження, за результатами якого було складено Аналітичний продукт (Висновок аналітика) від 23.05.2024р.за №9.3/3.3.3/2281-24 без достатніх правових підстав, та у складанні Аналітичного продукту (Висновку аналітика) від 23.05.2024 за №9.3/3.3.3/2281-24;

зобов`язати Бюро економічної безпеки України утриматись від висновків про наявність у ТОВ «Сяйвомет» () заниження податку на прибуток за досліджуваний період у розмірі 14 223 025 грн., в тому числі по періодам :2021 рік 3 844 442 грн., 2022 рік-10378 583грн.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Адміністративний позов не відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, в розумінні частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, публічно-правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника. Тобто, для наявності такого спору є обов`язковим наявність зв`язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

У зв`язку із наведеним, суд зобов`язує позивача надати нормативне обґрунтування того, що спірний аналітичний продукт є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, а також нормативне обґрунтування наявності права на оскарження аналітичного продукту у судовому порядку.

Окремо суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із позовної заяви, предметом оскарження є дії відповідача щодо складання аналітичного продукту (висновку аналітика ) від 25.03.2024.

Водночас, до суду за захистом свої прав, свобод чи інтересів позивач звернувся лише 27.08.2025, тобто із пропуском шестимісячного строку звернення до суду, враховуючи що оскаржуваний висновок складено 25.03.2024 року.

При цьому, суд зауважує, що позов взагалі не містить викладу обставин та доказів яким саме чином і коли позивач дізнався про складення аналітичного висновку стосовно нього, та яким чином і коли ним було отримано примірник висновку, долучений до позовної заяви.

У силу вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також суд звертає увагу позивача, що у прохальній частині позову предметом оскарження є аналітичний висновок від 23.05.2024 за № 9.3/3.3.3/2281-24, водночас у якості доказу долучено висновок від 25.03.2024. Отже, позивачу слід уточнити прохальну частину позову, виправивши описку в частині дати складання висновку.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із наведенням нормативного обґрунтування того, що спірний аналітичний продукт є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, а також нормативне обґрунтування наявності права на оскарження аналітичного продукту у судовому порядку, а також із зазначенням в її прохальній частині правильної дати складання висновку.

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали;

- пояснень стосовно того, яким саме чином і коли позивач дізнався про складення аналітичного висновку стосовно нього, та яким чином і коли ним було отримано примірник висновку № 9.3/3.3.3/2281-24, долучений до позовної заяви (із зазначенням та наданням суду відповідних доказів).

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйвомет» залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.