Справа № 320/58039/24
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року № 320/58039/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київтранском"

до Головне управління ДПС у м.Києві

про про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо податку на додану вартість,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Київтранском" з позовом до Головне управління ДПС у м. Києві в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДПС у м. Києві № 5699-п від 28.08.2024р. в частині призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ КИЇВТРАНСКОМ з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за березень 2022 року, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024 року;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДПС у м. Києві № 5796-п від 03.09.2024р. в частині продовження строку документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ КИЇВТРАНСКОМ з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за березень 2022 року, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024 року;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 2 від 24.10.2024р., № 2 від 24.10.2024р., № 2 від 24.10.2024р., № 2 від 24.10.2024р.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позов мотивовано тим, що наказ Головного управління ДПС у м. Києві № 5699-п від 28.08.2024р. щодо призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість та наказ Головного управління ДПС у м. Києві № 5796-п від 03.09.2024р. щодо продовження строку вказаної документальної позапланової виїзної перевірки є протиправними в частині, оскільки право податкового органу на проведення даного виду перевірок - документальних позапланових перевірок від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень (п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПКУ), обмежене строком 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової? декларації? (п. 200.11 ст. 200 ПКУ). У зв`язку з цим позивач вважає, що право відповідача на позапланову документальну виі?зну перевірку з питань законності декларування позивачем від`ємних значень з податку на додану вартість, що утворилися у позивача та були задекларовані ним у попередніх звітних періодах, а саме: у березні 2022 року, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2023 року та у січні, лютому, березні, квітні та травні та червні 2024 року, припинилося і є для відповідача втраченим.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він надав посадовим особам відповідача оригінали документів фінансово-господарської діяльності, бухгалтерської та податкової звітності позивача як безпосередньо в приміщенні позивача, так і на складі зберігача товарів позивача в м. Тернопіль, а також в повному обсязі надав необхідну інформацію та копії документів на всі запити відповідача та його посадових осіб, окрім очевидно протиправних, на думку позивача, запитів № 1 від 06.09.2024р., № 2 від 06.09.2024р. та № 3 від 06.09.2024р., доступ до оригіналів до яких був наданий з початком перевірки.

Позивач також зауважує, що ним в силу приписів п. 321 підрозділу 2 розділу ХХ та п.п. 69.29 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України обгрунтовано зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, включені до складу податкового кредиту при здійсненні операцій з придбання позивачем товарів, які у подальшому були знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного стану.

Висновок відповідача про придбання позивачем товарів без подальшої реалізації в сумі 44 891 286,46 грн., в тому числі ПДВ 8 978 257,29 грн, наявність яких неможливо підтвердити, позивач вважає безпідставним та невідповідним обставинам, оскільки, на думку позивача, єдиною підставою для такого висновку, є складена відповідачем таблиця на сторінках 10, 11 акту перевірки з грубими арифметичними помилками щодо суми купівлі та суми продажу товарів, даних по кількості придбаних та проданих товарів в розрізі кодів УКТЗЕД товарів. Зазначені відповідачем у вказаній таблиці дані, на думку позивача, суперечать змісту поданих позивачем до перевірки оборотно-сальдових відомостей, карток рахунків 28, 36, 63 та первинних документів, а наведені у таблиці розрахунки самого ж відповідача містять розбіжность на загальну суму 9 043 502,46 грн.

Також позивач незгоден з висновком відповідача про безпідставне збільшення позивачем рядку 16.1 декларації з ПДВ за липень 2024 року та завищення рядку 21 декларації з ПДВ за липень 2024 року на суму 9 604 893,00 грн внаслідок повторного, на думку відповідача, використання податкового кредиту за операціями з придбання товарів у ТОВ КТ Україна. З цього приводу позивач зауважує, що відповідачем не наведено належних доказів для такого висновку, зокрема не надано посилань на відповідні первинні документи, в тому числі посилань на видаткові та податкові накладні, суми податкового кредиту за якими були враховані повторно.

Крім того, позивач не згоден з висновком відповідача про неможливість підтвердити формування податкового кредиту від контрагента постачальника ТОВ ДМ-Експорт за період з березня 2023 року по липень 2024 року на загальну суму 9 119 800,00 грн. та відповідно з донарахуванням відповідачем вказаної суми, оскільки, як стверджує позивач, доступ до оригіналів відповідних первинних документів був наданий відповідачу з початком перевірки.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та у поясненнях відповідача. Зокрема відповідач наполягає, що спірні накази Головного управління ДПС у м. Києві № 5699-п від 28.08.2024р. та № 5796-п від 03.09.2024р. вичерпали свою дію, оскільки позивач допустив відповідача до проведення перевірки. Також відповідач зазначає, що позивачем не було надано пояснень та документального підтвердження (завірених копіій документів) зокрема на запит № 1 від 06.09.2024р. щодо придбання товарів без їх подальшої реалізації, на запит № 2 від 06.09.2024р. щодо взаємовідносин позивача із зберігачем його товарів ТОВ Укрлогістиктикгруп щодо прии?мання - передачі товару який був знищений?, та на запит № 3 від 06.09.2024р. щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ КТ Україна та ТОВ ДМ-Експорт. При цьому відповідачем складено акти про ненадання пояснень та документального підтвердження (завірених копіи? документів) № 7920/Ж6/26-15-07- 02-03 від 12.09.2024р., № 7921/Ж6/26-15-07-02-03 від 12.09.2024р., № 7922/Ж6/26-15- 07-02-03 від 12.09.2024р., № 8002/Ж6/26-15-07-02-03 від 13.09.2024р., № 8004/Ж6/26- 15-07-02-03 від 13.09.2024р., № 8008/Ж6/26-15-07-02-03 від 13.09.2024р.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 16.12.2024 відкрито позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання у справі.

В судовому засіданні 24.03.2025 за клопотанням позивача судом на місці ухвалено надати йому додатковий час для надання відповіді на відзив та відкладено розгляд на 06.05.2025 о 14:30.

В судовому засіданні 06.05.2025 судом на місці ухвалено закрити підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.06.2025 о 15:30.

В судовому засіданні 05.06.2025 за клопотанням відповідача судом на місці ухвалено надати йому додатковий час для надання додаткових пояснень щодо суті справи та відкладено розгляд на 14.07.2025 о 15:30.

В судовому засіданні 14.07.2025 вислухавши представників сторін, судом на місці ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Наказом відповідача № 5699-п від 28.08.2024р. призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Київтранском з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за липень 2024 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за березень 2022 року, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024 року.

Відповідно до зазначеного наказу № 5699-п від 28.08.2024р. датою початку податкової перевірки є 29.08.2024р., а її тривалість становить 5 робочих днів.

Наказом відповідача № 5796-п від 03.09.2024р. продовжено строк податкової перевірки на 2 робочі дні. Таким чином, з урахуванням строку, на який перевірку було продовжено, останнім днем перевірки є робочий день п`ятниця, що припадала на дату 06.09.2024р.

В перший день перевірки відповідач подав позивачу запит № 1 від 29.08.2024р. про надання документів для проведення перевірки, в якому просив надати в тому числі договори купівлі/продажу товарів (робіт, послуг); видаткові, прибуткові, податкові накладні, акти виконаних робіт рахунки-фактури, товаро-транспортні накладні; кошториси, тощо, по взаємовідносинах із контрагентами за перевіряємий період.

У відповідь на зазначений запит позивач листом № 12 від 29.08.2024р. повідомив відповідача та головних державних інспекторів відповідача, які проводили перевірку, про те, що первинні та інші документи в періоді, охопленому позаплановою виїзною перевіркою, не втрачалися та не пошкоджувалися, виїмки та вилучення таких документів не проводилися, у зв`язку з чим ТОВ Київстранском надає такі документи за місцем проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

За три робочих дні до дати завершення перевірки відповідач звернувся до позивача з запитами № 1 від 03.09.2024р., № 2 від 03.09.2024р., № 3 від 03.09.2024р., № 24422/Ж12/26-15-07-02-03-09 від 03.09.2024р.

У запиті № 1 від 03.09.2024р. про надання документів для проведення перевірки відповідач просив позивача надати документи (їх завірені копії) та пояснення щодо товару, який обліковується у позивача станом на 03.09.2024 у розрізі місцязнаходження (точна адреса), номенклатури та кількості, загальної вартості товару та вартості за кожну одиницю.

У відповідь на зазначений запит позивач листом № 15 від 03.09.2024р. повідомив відповідача, що увесь товар, який перебуває у його власності, позивач передає на зберігання ТОВ Укрлогістикгруп, з яким укладено договір складського зберігання №УЛГ/0103/1 від 01.03.2022р. Копія договору додана до зазначеного листа. Також у вказаному листі позивач повідомив відповідача, що до 29.12.2023р. товар, що обліковувався у позивача, зберігався на складі ТОВ Укрлогістикгруп за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 102. Позивачем також у листі зазначено, що 29.12.2023р. відбувся ракетний обстріл території України збройними силами Російської Федерації, в тому числі м. Києва. По складу, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 102, на якому зберігачем (ТОВ Укрлогістикгруп) здійснювалося зберігання товарно-матеріальних цінностей суб`єктів господарювання, в тому числі товарів позивача, було завдано удару російською ракетою, внаслідок чого відбулася масштабна пожежа та наявний на складі товар, в тому числі товар позивача був повністю знищений. Орієнтовна вартість знищеного внаслідок влучання російської ракети товару позивача становить 21 млн грн. За фактом цього ракетного обстрілу було зареєстроване кримінальне провадження № 0000898 від 29.12.2023 р. Розслідування веде Слідче управління ГУ Служби безпеки України в м. Києві та Київській області. Копія Витягу з ЄРДР від 29.12.2023р. додана до зазначеного листа. Також позивач зазначеним листом повідомив відповідача, що даний факт підтверджується Актом про пожежу від 29.12.2023р., складеним представниками ГУ ДСНС України в м. Києві, власника об`єкту та орендарів складських приміщень. Даний акт є невід`ємною частиною матеріалів вищевказаного досудового розслідування та становить таємницю досудового розслідування, в зв`язку із чим екземпляри або копії Акту про пожежу від 29.12.2023р. слідчими Служби безпеки України постраждалим суб`єктам господарювання не надавались. Позивачем у вказаному листі також додатково вказано, що між зберігачем ТОВ «Укрлогістикгруп» та позивачем, як власником товарів, триває процедура відновлення інформації та точного визначення розміру завданих у зв`язку з цим збитків, номенклатури та кількості знищених товарів. Досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000898 не завершене, інформація та документи щодо обліку товарів ще не повністю відновлені зберігачем товару.

Також позивач у вищезазначеному листі вказав, що після знищення товару позивача на складі у м. Києві, його товар зберігається на складі ТОВ «Укрлогістикгруп» за адресою: 46400, м. Тернопіль, вул. Поліська, 12, згідно договору складського зберігання №УЛГ/0103/1 від 01.03.2022р. При цьому позивачем додано до вищезазначеного листа № 15 від 03.09.2024р. запитані відповідачем у запиті № 1 від 03.09.2024р. документи щодо товару, який обліковується у позивача станом на 03.09.2024р. у розрізі місця знаходження, номенклатури та кількості, загальної вартості товару та вартості за кожну одиницю товару, про що позивачем зазначено безпосередньо у листі № 15 від 03.09.2024р.

У запиті № 2 від 03.09.2024р. відповідач просив позивача надати письмові пояснення та їх документальні підтвердження із питань загального характеру до керівника позивача, викладених у запиті, зокрема: коли він приступив до виконання своїх обов`язків на чинній посаді; які функціональні обов`язки виконує, чи виконував він раніше аналогічні обов`язки; яким чином здійснюється контроль за веденням бухобліку в частині створення (отримання) первинного документа із зазначенням процесів та стадій його формування та відображення в регістрах бухгалтерського обліку; чи має хтось фізичну чи технічну можливість вносити (коригувати, доповнювати) дані регістрів бухгалтерського обліку крім головного бухгалтера; яким документом оформлено та надано іншій особі таку можливість; хто приймає рішення про створення документа та подальше його внесення та відображення в регістрах бухгалтерського обліку; хто займається підбором постачальників та як відбувається пошук контрагентів, які джерела інформації він використовує при відборі контрагентів; то є ініціатором укладання договорів (угод) з постачальниками, від кого надходять пропозиції про співпрацю з контрагентами-постачальниками; чи передбачена у суб`єкта господарювання відповідальність за визначення постачальника товарів (робіт, послуг); чи знайомий керівник позивача з керівниками постачальників, при яких обставинах та коли з ними познайомилися; які товари (роботи, послуги) надавали постачальники-контрагенти; хто відповідає за розробку проєкту договору (угоди), або чи використовуються типові угоди.

У відповідь на зазначений запит позивач у листі № 17 від 05.09.2024р. надав відповідні пояснення.

У запиті № 3 від 03.09.2024р. відповідач просив позивача надати документи та пояснення за перевіряємий період, а саме: обороти по рахунках (або журнали ордери), аналізи рахунків (у розрізі субрахунків) та картки рахунків 10, 13, 15, 20, 22, 23, 26, 28, 30, 31, 33, 36, 37, 63, 64, 68, 70, 71, 73, 74, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 98 у форматі Excel, а також надати обороти по рахунках (або журнали ордери), аналізи рахунків (у розрізі субрахунків) та картки рахунків стосовно яких є вплив показників за перевіряємий період у форматі Excel, якщо взаємовідносини за перевіряємий період мали вплив на бухгалтерський облік у наступних періодах.

Листом № 16 від 04.09.2024р. позивач надав відповідачу копії запитуваних документів у паперовому вигляді та додатково зазначив, що порядок надання платниками податків документів, в тому числі під час податкових перевірок, врегульовано ст. 85 Податкового кодексу України, яка не передбачає обов`язку платника податків надавати такі документи у форматі Excel, як і будь-які інші норми Податкового кодексу України. Також позивачем у вищезазначеному листі звернено увагу відповідача на ту обставину, що частина із вказаних документів вже запитувалася та була надана позивачем, що, на думку позивача, свідчить про нераціональне використання відповідачем ресурсів позивача при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки.

У запиті № 24422/Ж12/26-15-07-02-03-09 від 03.09.2024р. відповідач просив позивача надати інформацію щодо проведених інвентаризацій, а також провести інвентаризацію в присутності представників ГУ ДПС у м. Києві, що здіи?снюють перевірку, та призначити і?і? на 06.09.2024р.

Листом № 18 від 05.09.2024р. позивач надав інформацію та документи щодо проведених інвентаризацій (накази про проведення інвентаризацій та призначення інвентаризаційних комісій, інвентаризаційні акти та інвентаризаційні описи).

Також листом № 19 від 05.09.2024р. позивач виконав вимогу відповідача щодо проведення 06.09.2024р. інвентаризації на складі зберігача товарів позивача ТОВ Укрлогістикгруп. Так, 06.09.2024р. позивач провів інвентаризацію в присутності представника відповідача, про що було складено Протокол інвентаризаційної комісії від 06.09.2024р. та Інвентаризаційний опис від 06.09.2024р., копії яких позивач в той же день надав відповідачу разом з листом № 20 від 06.09.2024р. Будь-яких розбіжностей, в тому числі нестач, товарно-матеріальних цінностей під час інвентаризації в присутності представника відповідача, результатами інвентаризації не встановлено.

В останній день перевірки, яким як встановлено судом, був робочий день п`ятниця, що припадала на дату 06.09.2024р., відповідач в особі головного державного інспектора, що проводили перевірку, звернувся до позивача з запитами № 1 від 06.09.2024р., № 2 від 06.09.2024р. та № 3 від 06.09.2024р.

У запиті № 1 від 06.09.2024р. головний державний інспектор відповідача просив позивача надати завірені копії документів та пояснення за перевіряємий період щодо придбання, на думку відповідача, товарів без їх подальшої реалізації, за переліком найменувань та кодів УКТЗЕД товарів, наведеним у запиті. Відповідь на запит та відповідні документи відповідач просив надати у термін до 17 год. 00 хв. 09.09.2024, тобто, за межами строку перевірки.

У запиті № 2 від 06.09.2024р. головний державний інспектор відповідача просив позивача надати завірені копії документів та пояснення щодо взаємовідносин позивача із зберігачем його товарів ТОВ Укрлогістиктикгруп щодо товару позивача на суму 21 167,7 тис. грн, якии? перебував на складі зберігача ТОВ Укрлогістикгруп та був знищении?, про що позивач повідомив відповідача листом № 15 від 03.09.2024р. Відповідь на запит та відповідні документи відповідач просив надати у термін до 17 год. 00 хв. 09.09.2024, тобто, за межами строку перевірки.

У запиті № 3 від 06.09.2024р. головний державний інспектор відповідача просив позивача надати завірені копії документи та пояснення щодо взаємовідносин позивача з ТОВ КТ Україна та ТОВ ДМ-Експорт. Відповідь на запит та відповідні документи відповідач просив надати у термін до 17 год. 00 хв. 10.09.2024, тобто, за межами строку перевірки.

Позивач листами № 21 від 10.09.2024р., № 22 від 10.09.2024р., № 23 від 11.09.2024р. відповів на запити відповідача, зауваживши, що дані запити направлено подано відповідачем з порушенням строку, визначеного пунктом 85.4. статті 85 Податкового кодексу Украі?ни (за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки), та про відсутність у позивача обов`язку і?х виконувати поза межами строку перевірки, як того вимагалося позивачем у запитах.

За результатами перевірки відповідачем було складено Акт № 103655/Ж5/26-15-07-02-03-03/43871891 від 13.09.2024р. Позивачем у зв`язку з незгодою з висновками акту перевірки були подані відповідачу письмові заперечення № 24 від 02.10.2024р. на вказаний акт перевірки.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. № 2 від 24.10.2024р. № 2 від 24.10.2024р., № 2 від 24.10.2024р.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Норми права

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з підпунктом 78.1.8. пункту 78.1. ст. 78 Податкового кодексу Украі?ни, документальна позапланова перевірка здіи?снюється, зокрема, якщо платником подано декларацію, в якіи? заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Відповідно до пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу Украі?ни, контролюючии? орган має право протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податковоі? деклараціі?, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем і?і?? фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Рішення про проведення документальноі? перевірки має бути прии?нято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральноі? перевірки.

Згідно з пунктом 76.3. статті 76 Податкового кодексу Украі?ни камеральна перевірка податковоі? деклараціі? або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем і?х фактичного подання, крім камеральноі? перевірки податковоі? деклараціі? або уточнюючого розрахунку (у разі подання), у складі яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, строк проведення якоі? визначении? статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу Украі?ни податкова декларація з подається за базовии? звітнии? (податковии?) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з підпунктом 69.11 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, дію пунктів 200.10-200.12 статті 200 цього Кодексу зупинено до 21 липня 2022 року. До звітних податкових періодів лютий? - липень 2022 року пункти 200.10-200.12 статті 200 цього Кодексу застосовуються з урахуванням строків для проведення камеральних, документальних податкових перевірок, передбачених підпунктом 69.2 цього пункту.

За змістом пункту 198.5. статті 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

- придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

- придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п. 321 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, протягом дії воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподаткованих ПДВ операціях, або в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, зокрема товари придбані в оподатковуваних ПДВ операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану. До наведених у цьому пункті операцій норми п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу не застосовуються.

Пунктом 85.4. статті 85 Податкового кодексу України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Відповідно до пункту 56.21. статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

VІ. Оцінка суду

Щодо вимог про визнання протиправними та скасування в частині наказів відповідача № 5699-п від 28.08.2024р. та № 5796-п від 03.09.2024р.

Наказом відповідача № 5699-п від 28.08.2024р. призначено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за липень 2024 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за березень 2022 року, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024 року.

Безпосередньо із змісту акту перевірки вбачається, що сума від`ємого значення з податку на додану вартість в загальному розмірі 19 801 676,00 грн., що відображена в податковій декларації з № від 19.08.2024р. позивача, утворилася не у липні 2024 року, а утворювалася наростаючим підсумком та формувалася і була задекларована позивачем у попередніх звітних періодах, а саме: 812 469,59 грн у вересні 2023 року; 1 138 247,97 грн у серпні 2023 року; 715 443,00 грн у липні 2023 року; 1 171 353,00 грн у червні 2023 року; 1 055 370,00 грн у травні 2023 року; 6 078 271,32 грн у березні 2022 року; 3 526 622,09 грн у квітні 2023 року; 1 144 745,00 грн у жовтні 2023 року; 226 669,00 грн у листопаді 2023 року; 933 936,00 грн у грудні 2023 року; 743 557,00 грн у січні 2024 року; 521 130,00 грн у лютому 2024 року; 468 176,00 грн у березні 2024 року; 685 094,00 грн у квітні 2024 року; 164 943,00 грн у травні 2024 року; 183 783,00 грн у червні 2024 року; 231 866,00 грн у липні 2024 року.

Тобто, для ефективної і достовірної перевірки відповідачем задекларованого позивачем у податковій декларації з ПДВ за липень 2024 року (№ від 19.08.2024р.) наростаючим підсумком від`ємного значення в загальному розмірі 19 801 676,00 грн. позивач повинен був провести перевірку від`ємного значення, що утворювалося у позивача і було задеклароване ним у попередніх звітних податкових періодах, оскільки у липні 2024 року від`ємне значення утворилося у позивача лише в сумі 231 866,00 грн, а решта суми задекларованого від`ємного значення послідовно переносилася позивачем із податкових декларацій за попередні звітні (податкові) періоди, і відповідно утворилася від результатів господарської діяльності позивача у таких попередніх звітних (податкових) періодах, а не у липні 2024 року.

Нормами Податкового кодексу України вичерпно врегулювані питання підстав, можливості, обсягу і граничного строку проведення документальних перевірок платника податку з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість. Так, відповідно до пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу Украі?ни, контролюючии? орган має право протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що щодо сум від`ємного значення з податку на додану вартість, що утворилися у позивача та були задекларовані ним у у березні 2022 року, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2023 року та у січні, лютому, березні, квітні та травні та червні 2024 року, право відповідача на позапланову документальну виїзну перевірку з питань законності декларування ТОВ Киі?втранском від`ємного значення з податку на додану вартість припинилося і є втраченим.

Доводи відповідача про те, що до перевіряємого періоду відповідач має право включити ті звітні (податкові) періоди, по яких строк перевірок з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість сплив, лише на тій підставі, що суми від`ємного значення, що утворилося у таких минулих періодах, були перенесені позивачем до поточного звітного (податкового) періоду, суд відхиляє, оскільки таке довільне тлумачення відповідачем спеціальних норм податкового законодавства порушує принцип правової визначеності у відповідних податкових правовідносинах.

Норми Податкового кодексу України, обмежуючи строки проведення виі?зних податкових перевірок, тим самим встановлюють межі контролю з боку фіскального органу за господарською діяльністю платників та забезпечують паритет публічного та приватноправового інтересу учасників економічної діяльності. З настанням та закінченням строку закон пов`язує виникнення, зміну та припинення суб`єктивних прав та обов`язків сторін, а тому сплив законодавчо установленого строку є юридичним фактом, що припиняє відповідне правовідношення. У контексті розглядуваних правовідносин правовим наслідком закінчення строку проведення податкової перевірки є втрата податковим органом права на призначення та проведення такої перевірки (аналогічний за змістом висновок наведено у Постанові Верховного Суду від 29.10.2019р. у справі № 815/8539/13-а).

Крім того, шляхи подолання колізій у податкових правовідносинах, за наявності яких рішення приймається на користь платника податків визначені пунктом 56.21. статті 56 Податкового кодексу України. Відповідно до висновку, наведеного у Постанові Верховного Суду від 05.10.2023 у справі № 300/2906/22, щодо застосування пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, сама юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких, платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Водночас суд погоджується з доводами відповідача в тій частині, що оскаржувані накази відповідача № 5699-п від 28.08.2024р. та № 5796-п від 03.09.2024р. вичерпали свою дію, оскільки позивач допустив відповідача до проведення перевірки. У зв`язку з вичерпанням дії оскаржуваних наказів позовні вимоги позивача про їх скасування у відповідній частині не підлягають задоволенню. Однак, вказане не виключає протиправності оскаржуваних наказів відповідача № 5699-п від 28.08.2024р. та № 5796-п від 03.09.2024р. у відповідній частині, у зв`язку з чим дані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також суд зауважує, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеноі? контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такоі? перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу (аналогічний за змістом висновок наведено у Постанові Верховного Суду від 21.02.2020р. у справі № 826/17123/18).

Щодо доводів та доказів відповідача з приводу ненадання позивачем пояснень та документального підтвердження (завірених копій документів), суд прийшов до наступних висновків.

Оскаржуваними наказами відповідача № 5699-п від 28.08.2024р. та № 5796-п від 03.09.2024р. визначено вид та строк проведення перевірки, а також строк, на який дану перевірку було продовжено. Відповідно до вказаних наказів перевірка є документальною позаплановою виїзною. Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Дослідження судом змісту поданої позивачем копії запиту № 1 від 29.08.2024р. відповідача свідчить, що у запиті наявна вимога до позивача надати саме оригінали зазначених у запиті документів, а не їх копій. Судом встановлено, що позивач листом № 12 від 29.08.2024р. повідомив відповідача та головних державних інспекторів відповідача, які проводили перевірку, про те, що первинні та інші документи в періоді, охопленому позаплановою виїзною перевіркою, не втрачалися та не пошкоджувалися, виїмки та вилучення таких документів не проводилися, у зв`язку з чим ТОВ Київстранском надає такі документи за місцем проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

При цьому жодною із сторін не заперечується та обставина, що відповідач був допущений позивачем до проведення перевірки, і дана перевірка проводилася за місцезнаходженням позивача. Таким чином, з поданих сторонами доказів вбачається, що позивач виконав запит № 1 від 29.08.2024р. відповідача щодо надання оригіналів документів для перевірки, допустивши відповідача до них за місцезнаходженням позивача. Відповідачем не подано належних доказів протилежного, зокрема відповідачем не подані до суду акт про ненадання оригіналів документів на запит № 1 від 29.08.2024р. та/або акт про недопущення відповідача до проведення перевірки чи їх належним чином завірені копії. В матеріалах справи наявні копії складених позивачем актів про ненадання позивачем лише завірених копіи? документів, а не їх оригіналів.

Судом встановлено, що позивач виконав запити відповідача № 1 від 29.08.2024р., № 1 від 03.09.2024р., № 2 від 03.09.2024р., № 3 від 03.09.2024р., № 24422/Ж12/26-15-07-02-03-09 від 03.09.2024р. Виконання вимог зазначених запитів підтверджується листами позивача № 15 від 03.09.2024р., № 17 від 05.09.2024р., № 16 від 04.09.2024р., № 18 від 05.09.2024р., № 19 від 05.09.2024р. та № 20 від 06.09.2024р.

Суд зауважує, що виконаними позивачем зокрема є вимога відповідача щодо проведення 06.09.2024р. інвентаризації на складі зберігача товарів позивача ТОВ Укрлогістикгруп в присутності представника відповідача, а також вимога про надання позивачем інформації та документів щодо проведених позивачем інвентаризацій в минулих періодах. При цьому за результатами інвентаризацій не встановлено розбіжностей, в тому числі нестач, товарно-матеріальних цінностей позивача, які б могли бути підставою для обгрунтованих висновків акту даної податкової перевірки про наявність порушень податкового законодавства з боку позивача.

Крім того, суд зазначає, що окремі вимоги запитів відповідача про надання інформації та документів не узгоджуються з вимогами податкового законодавства щодо даного виду перевірок. Так, згідно з підпунктом 78.1.8. пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Тобто, документальна позапланова перевірка законності декларування від`ємного значення не може підміняти за своєю суттю та обсягом планову перевірку платника податків, в тому числі перевіряти звітні (податкові) періоди, право податкового органу на перевірку яких в межах даного виду перевірок припинилося і є втраченим. Дана обставина не виключає як таке право відповідача перевіряти від`ємне значення позивача в минулих податкових періодах, однак реалізувати дане право відповідач може лише у встановлені законом порядку та спосіб, тобто, під час планових перевірок. При цьому нормами Податкового кодексу України, в тому числі статтею 85 Податкового кодексу України, не передбачено обов`язку платника податків під час податкових перевірок додатково надавати податковому органу будь-які документи у електронному вигляді, в тому числі у форматі Excel. Виключення законом встановлене лише для великих платників податків, яким позивач не є (пункт 85.2. статтею 85 Податкового кодексу України).

Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо ненадання позивачем пояснень та документального підтвердження (завірених копій документів) на запити № 1 від 06.09.2024р., № 2 від 06.09.2024р. та № 3 від 06.09.2024р. Суд зауважує, що вказані запити подані відповідачем позивачу в останній день перевірки, тобто з порушенням, визначеного пунктом 85.4. статті 85 Податкового кодексу України, а також містять вимогу до позивача подати копії документів поза межами строку перевірки. Як вбачається із змісту наказу відповідача № 5699-п від 28.08.2024р. та направлень на перевірку від 29.08.2024р. головних державних інспекторів відповідача, строк перевірки встановлено тривалістю п`ять робочих днів. Наказом № 5796-п від 03.09.2024р. відповідача продовжено строк податкової перевірки на 2 робочі дні. Отже, головні державні інспектори відповідача не мали повноважень встановлювати строки подання позивачем завірених копіи? документів на запити № 1 від 06.09.2024р., № 2 від 06.09.2024р. та № 3 від 06.09.2024р. поза межами строку перевірки (09.09.2024р. та 10.09.2024р.) та відповідно не мали права перевіряти вказані документи поза межами строку перевірки. Крім того, як встановлено судом, позивач надав відповідачу доступ до оригіналів документів, пов`язаних із предметом перевірки, і дана обставина є відповідачем не спростована.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. суд дійшов наступних висновків. Зазначеним податковим повідомленням-рішенням відповідач зменшив суму від`ємного значення з податку на додану вартість позивача, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, яке було задеклароване позивачем в податковій декларації з № від 19.08.2024р. на загальну суму 19 801 676,00 грн. Судом встановлено і сторонами не заперечується, що від`ємне значення у вказаній сумі утворилося не у липні 2024 року, а утворювалося наростаючим підсумком та формувалося і було задеклароване позивачем у попередніх звітних періодах. Право відповідача на позапланову документальну виі?зну перевірку з питань законності декларування позивачем від`ємних значень з податку на додану вартість у таких періодах, припинилося і є для відповідача втраченим, окрім права на перевірку від`ємного значення в сумі 231 866,00 грн, що утворилося у позивача безпосередньо у липні 2024 року.

Позивач виконав запити відповідача № 1 від 29.08.2024р., № 1 від 03.09.2024р., № 2 від 03.09.2024р., № 3 від 03.09.2024р., № 24422/Ж12/26-15-07-02-03-09 від 03.09.2024р. щодо надання пояснень та документальних підтверджень. Позивач виконав вимогу відповідача щодо проведення 06.09.2024р. інвентаризації на складі зберігача товарів позивача ТОВ Укрлогістикгруп в присутності представника відповідача, та подав відповідачу документально оформлені результати зазначеної інвентаризацій. Також позивачем виконана вимога відповідача про надання інформації та документів щодо проведених позивачем інвентаризацій в минулих періодах. За результатами інвентаризацій не встановлено розбіжностей, в тому числі нестач, товарно-матеріальних цінностей позивача, що жодною із сторін не заперечується.

З таких обставин вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. суд зазначає наступне. Зазначеним податковим повідомленням-рішенням відповідачем донараховано позивачу податкові зобов`язання з податку на додану вартість та штрафні санкції на загальну суму 15 242 430,00 грн., з яких 12 193 944,00 грн зобов`язань з податку на додану вартість та 3 048 486,00 грн сума штрафної (фінансової) санкції. Відповідно до висновків акту перевірки, на думку відповідача, структуру, за рахунок якої відповідачем було спочатку зменшене від`ємне значення з податку на додану вартість позивача на загальну суму 19 801 676,00 грн за податковим повідомленням-рішенням № 2 від 24.10.2024р., а потім податковим повідомленням-рішенням № 2 від 24.10.2024р. донараховані податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 12 193 944,00 грн та штрафна (фінансова) санкція в сумі 3 048 486,00 грн, утворюють:

- зобов`язання позивача з податку на додану вартість в сумі 4 233 559,00 грн за знищеними 29.12.2023р. внаслідок влучання російської ракети товарами позивача, які зберігалися на складі його зберігача ТОВ Укрлогістикгруп;

- зобов`язання позивача з податку на додану вартість в сумі 8 978 257,29 грн придбаними, але нереалізованим товарами;

- зобов`язання позивача з податку на додану вартість в сумі 9 604 893,00 грн за придбаними позивачем у ТОВ КТ Україна товарами;

- зобов`язання позивача з податку на додану вартість в сумі 9 119 800,00 грн за придбаними позивачем у ТОВ ДМ-Експорт.

Щодо знищених товарів позивача суд вважає, що позивачем вжито всіх можливих заходів для визначення розміру завданих позивачу збитків, номенклатури та кількості знищених товарів, з метою їх списання з балансу з відображенням сум списання у фінансовій звітності. Зокрема позивачем отримано копію Витягу з ЄРДР від 29.12.2023р., про реєстрацію кримінального провадження № 0000898 від 29.12.2023р., проведено звірку із зберігачем (ТОВ Укрлогістикгруп) щодо знищених товарів позивача, які перебували на зберіганні на знищеному складі станом на дату їх знищення 29.12.2023р., та оформлено її результати у вигляді Акту звірки товаро-матеріальних цінностей, що перебували на зберіганні станом на 29.12.2023р., відповідно до якого зберігачем була підтверджена вартість 115 788 шт знищених товарів позивача в сумі 21 167 795,12 грн. Крім того, позивач отримав копію Акта про пожежу від 29.12.2023р., та Постанову слідчого від 06.11.2024р. про визнання позивача потерпілим у кримінальному провадженні № 0000898 від 29.12.2023р. Також позивач замовив та отримав Звіт № Б-23/12/24/02 суб`єкта оціночної діяльності, затверджений директором Товарної біржі УРТБ 31.01.2025р. про оцінку розміру реальних збитків, завданих позивачу у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації внаслідок знищення рухомого майна товарно-матеріальних запасів.

При цьому, як вбачається із змісту вищевказаних документів, строки їх отримання позивачем не залежать в повній мірі від позивача, а об`єктивно залежать зокрема від можливостей та процедур третіх осіб (зберігача, суб`єкта оціночної діяльності, органу досудового розслідування тощо).

Висновки акту перевірки не спростовують та не заперечують надання ТОВ Укрлогістикгруп послуг із складського зберігання товарів позивача. Висновками акту перевірки не встановлено завищення або заниження податкових зобов`язань з ПДВ за наданими ТОВ Укрлогістикгруп позивачу послугами із складського зберігання його товарів.

Позивачем у відповідь на запит № 1 від 03.09.2024р. надано відповідачу лист № 15 від 03.09.2024р. з доданими до нього запитаними відповідачем у запиті документами щодо товару, який обліковується у позивача станом на 03.09.2024р. у розрізі місця знаходження, номенклатури та кількості, загальної вартості товару та вартості за кожну одиницю товару.

Наявність господарських взаємовідносин зі зберігання товару підтверджується матеріалами справи та поданими позивачем доказами, зокрема договором складського зберігання № УЛГ/0103/1 від 01.03.2022р. Надання послуг зі зберігання товарів за вказаним договором та їх оплата підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 16 від 31.03.2022р., № 17 від 30.04.2022р., № 18 від 31.05.2022р., № 19 від 30.06.2022р., № 44 від 31.07.2022р., № 85 від 31.08.2022р., № 86 від 30.09.2022р., № 87 від 31.10.2022р., № 88 від 30.11.2022р.; № 198 від 31.12.2022р., № 2 від 31.01.2023р., № 16 від 28.02.2023р., № 26 від 31.03.2023р., № 55 від 30.04.2023р., № 83 від 31.05.2023р., № 84 від 30.06.2023р., № 110 від 31.07.2023р., № 113 від 31.08.2023р.; № 130 від 30.09.2023р., № 154 від 31.10.2023р., № 176 від 30.11.2023р., № 183 від 31.12.2023р., № 4 від 31.01.2024р., № 19 від 29.02.2024р., № 34 від 31.03.2024р., № 57 від 30.04.2024р., № 75 від 31.05.2024р.; № 88 від 30.06.2024р., № 107 від 31.07.2024р. Відповідно до вказаних актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з березня 2022 року по липень 2024 року включно ТОВ Укрлогістикгруп надало позивачу послуг із складського зберігання товарів на загальну суму 7 792 906,00 грн, в тому числі ПДВ 444 282,67 грн, які є оплаченими позивачем, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Пунктом 321 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, прямо визначено, що тимчасово, протягом дії воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподаткованих ПДВ операціях, або в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, зокрема товари придбані в оподатковуваних ПДВ операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану. До наведених у цьому пункті операцій норми п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу не застосовуються.

Щодо висновків акту перевірки про донарахування позивачу зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 8 978 257,29 грн придбаними, але нереалізованим товарами, суд зауважує їх очевидну необгрунтованість та бездоказовість. Так, єдиною підставою для зазначеного висновку є таблиця на сторінках 10, 11 Акту перевірки, складена відповідачем, як він стверджує, на підставі оборотно-сальдових відомостей та карток рахунків позивача 28, 36, 63. Суд погоджується з доводами позивача про те, що вказана таблиця містить очевидні істотні арифметичні помилки відповідача, зокрема щодо суми купівлі та суми продажу товарів, даних по кількості придбаних та проданих товарів в розрізі кодів УКТЗЕД товарів.

Так, визначена відповідачем в таблиці загальна сума залишку товарів складає 44 891 286,46 грн. Арифметична перевірка значення загальної суми залишку (сума рядків колонки 9 таблиці після арифметичної перевірки кожного коду товару) надає значення 35 847 784,00 грн. Отже, невідповідність (розбіжність) у розрахунках самого відповідача в даному випадку складає 9 043 502,46 грн. Судом було надано відповідачу додатковий час для пояснення вказаних обставин. Однак відповідач не зміг пояснити суду ані джерела вказаних числових значень залишків товарів, ані докази якими вони підтверджуються, ані якими числовими значеннями в розрахунках відповідача слід керуватися з урахуванням виявленої помилки.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ КТ Україна та ТОВ ДМ-Експорт судом встановлено, що головні державні інспектори відповідача не мали повноважень встановлювати строки подання позивачем завірених копіи? документів щодо вказаних контрагентів зокрема на запит № 3 від 06.09.2024р. поза межами строку перевірки та відповідно не мали права перевіряти вказані документи поза межами строку перевірки. Також судом встановлено, що позивач надав відповідачу доступ до оригіналів документів, пов`язаних із предметом перевірки, і дана обставина відповідачем не спростована.

Як вбачається із матеріалів справи та поданих позивачем доказів, господарські взаємовідносини позивача з ТОВ КТ Україна щодо придбання товарів зокрема підтверджуються договорами поставки товару № КТУ/0103/1 від 01.03.2022р. та № КТУ-08-04-22 від 08.04.2022р.; видатковими накладними до договорів поставки за березень 2022 року, за квітень-червень 2022 року, за липень-грудень 2022 року, за березень-червень 2023 року, за липень-грудень 2023 року, за січень-червень 2024 року; накладними на передачу товару на зберігання зберігачу ТОВ Укрлогістикгруп за березень 2022 року, за квітень 2022 року, за квітень 2022 року, за квітень-грудень 2022 року, за березень-червень 2023 року, за липень-грудень 2023 року, за січень-червень 2024 року; платіжними інструкціями на оплату поставленого товару за 2022 2024 роки. Надання позивачем оборотно-сальдових відомостей, карток рахунку в т.ч. по зазначеному контрагенту (див. запит відповідача № 3 від 03.09.2024р. та лист позивача № 16 від 04.09.2024р.), а також результатів інвентаризацій відповідачем теж не спростовано. При цьому відповідачем не подано доказів того, які видаткові накладні на придбання товарів у ТОВ КТ Україна позивачем було враховано повторно при визначенні сум податкового кредиту та не пояснено розбіжність у розрахунках самого відповідача.

Також матеріалами справи та поданими позивачем доказами, підтверджуються господарські взаємовідносини позивача з ТОВ ДМ-Експорт щодо придбання товарів. В т.ч. такі господарські взаємовідносини підтверджуються зокрема договором поставки № ДМЕ-01-03-22 від 01.03.2023р.; видатковими накладними до договору поставки за 2023 2024 роки на придбання товару; накладними на передачу товару на зберігання зберігачу ТОВ Укрлогістикгруп за 2023 2024 роки; платіжними інструкціями на оплату поставленого позивачу ТОВ ДМ-Експорт товару за 2023 2024 роки. Надання позивачем оборотно-сальдових відомостей, карток рахунку в т.ч. по зазначеному контрагенту (див. запит відповідача № 3 від 03.09.2024р. та лист позивача № 16 від 04.09.2024р.), а також результатів інвентаризацій відповідачем теж не спростовано.

З таких обставин вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. суд зауважує, що означеним податковим повідомленням-рішенням відповідачем на було накладено на позивача штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 1 020,00 грн за незабезпечення зберігання документів, визначених у пункті 44.6 статті 44, пункті 85.2 статті 85 Податкового кодексу України. При цьому в матеріалах справи наявні копії складених позивачем актів про ненадання позивачем лише завірених копіи? документів, а не їх оригіналів. Судом встановлено, що головні державні інспектори відповідача не мали повноважень встановлювати строки подання позивачем завірених копіи? документів на запити № 1 від 06.09.2024р., № 2 від 06.09.2024р. та № 3 від 06.09.2024р. поза межами строку перевірки та відповідно не мали права перевіряти вказані документи поза межами строку перевірки. Також судом встановлено, що на решту запитів відповідача позивачем надані відповіді та запитувані документи. Крім того, позивачем виконано запит № 1 від 29.08.2024р. відповідача щодо надання оригіналів документів для перевірки, а відповідачем не подано належних доказів протилежного, зокрема відповідачем не подані до суду акт про ненадання саме оригіналів документів на запит № 1 від 29.08.2024р., а не їх копій, позаяк вказаним запитом відповідач не вимагав від позивача надавати саме завірені копії документів.

Враховуючи викладене, висновок відповідача щодо незабезпечення позивачем зберігання документів, визначених у пункті 44.6 статті 44, пункті 85.2 статті 85 Податкового кодексу України є необгрунтованим.

З таких обставин вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. суд дійшов наступного висновку. Зазначеним податковим повідомленням-рішенням відповідачем накладено на позивача штраф в сумі 3 400,00 грн за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 4 233 559,00 грн. Тобто, на думку відповідача, позивач мав скласти податкову накладну з податку на додану вартість на суму знищених 29.12.2023р. внаслідок влучання російської ракети товарів позивача, які зберігалися на складі його зберігача ТОВ Укрлогістикгруп (вартість без ПДВ 21 167 795,12 грн., ПДВ 4 233 559,00 грн). Суд дійшов висновку, що до вказаних податкових правовідносин норми п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу не підлягають застосуванню. В даному випадку підлягає застосуванню спеціальна норма п. 321 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, відповідно до якого тимчасово, протягом дії воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподаткованих ПДВ операціях, або в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, зокрема товари придбані в оподатковуваних ПДВ операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану. До наведених у цьому пункті операцій норми п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу не застосовуються.

З таких обставин вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 24.10.2024р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову частково.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 36 336,00 грн.

Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню частково, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 33 308,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним Наказ Головного управління ДПС у м. Києві № 5699-п від 28.08.2024р. в частині призначення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Київтранском з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за березень 2022 року, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024 року.

Визнати протиправним Наказ Головного управління ДПС у м. Києві № 5796-п від 03.09.2024р. в частині продовження строку документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Київтранском з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за березень 2022 року, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) № 2 від 24.10.2024р., № 2 від 24.10.2024р., № 2 від 24.10.2024р., № 2 від 24.10.2024р.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у м. Києві (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Київтранском (, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 102) витрати зі сплати судового збору в розмірі 33 308,00 (тридцять три тисячі триста вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.