Справа № 420/3471/25
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/3471/25

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.,

повний текст судового рішення

складено 19.06.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

при секретарі Пальоній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВІСТ-СІМ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ТОВ «ЕКВІСТ-СІМ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУДПС, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі ДПСУ, відповідач-2) та просило:

- визнати протиправним та скасувати наступні рішення комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН): рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 01.08.2024 №11543912/31601073; №11543910/31601073; №11543909/31601073; №11543908/31601073; №11543907/31601073; №11543905/31601073; №11543903/31601073;

- зобов`язати ДПСУ зареєструвати в ЄРПН зазначені нижче податкові накладні ТОВ: №17 від 31.01.2023 р., №13 від 31.01.2023, №12 від 31.01.2023, №10 від 01.08.2024, №3 від 01.08.2024, №8 від 01.08.2024, №13 від 01.08.2024.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ГУДПС подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що видами господарської діяльності ТОВ згідно до класифікатору КВЕД є 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний), 52.10 Складське господарство, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів. У позивача є діюча ліцензія на внутрішні та міжнародні перевезення небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами №368 від 15.05.2013 року.

01.01.2022 року з контрагентом ТОВ «СГ ТОРГ» укладений договір №ТП-СГ/01 про надання транспортних послуг та додаткові угоди. Відповідно до п.1.1. в порядку та на умовах визначених договором, виконавець бере на себе зобов`язання, на підставі замовлення доставити спеціалізованим автомобілем транспортом довірений йому замовником вантаж - скраплений газ (надалі - вантаж), з місця відправлення до пункту призначення, згідно з товарно-транспортною документацією і видати вантаж особі уповноваженій на його одержання (надалі - вантажоодержувач), а замовник бере на себе зобов`язання сплатити грошові кошти за надані послуги, згідно виставленого виконавцем рахунку.

Послуги автомобільного перевезення оформлені актами надання послуг: №83 від 31.05.2023 р, та ТТН №01-05, 22-05, 22/1-05, 05-05, 20/3-05, 30-05, 19/5-05, 17/1-05,12/1-05,24/1-05, 24/5-05, 29/7-05, 05/9-05, 11-05, 24/1-05,05/8-05, 12/4-05, 10-05; Акт №67 від 30.04.2023 р, та ТТН Б/Н від 02.04.23, 15.04.23, 05.04.23, 24.04.23, 11.04.23, 22.04.23, 04.04.23, 16.04.23, 09.04.23, №4-04-СГ-В, L0204241, 9-04-СГ-В, L020424, L240341, L0240412, 8-04-СГ-В, 3-04-СГ-В, СГ-01-05-В, 5-04-СГ-В, 2-04-СГ-В; Акт №43 від 31.03.23 р. та ТТН №3-04-СГ-В, від 18.03.2023, 15.03.23, СГ-01-05-В, 2-04-СГ-В, 16.03.23,04.03.23, L240424, L0504242, L0204241, 8-04-СГ-В, 6-04-СГ-В, 09.03.23, 02.03.23, 14-03, 13-03, 21-03, 20-03,26-03; Акт №30 від 28.02.23 р. та ТТН №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20,21,№05/9-05; Акт №17 від 31 січня 2023 р. та ТТН №Р0910, Р0908, Р0907, Р0906, Р0905, Р0904, Р0903, Р0902, Р0901; Акт №13 від 31.01.2023 р. та ТТН №Р032, Р0331, Р0330, Р0329, Р0328, Р0327, Р0302, Р0303, Р0304, Р0305, Р0306, Р0307 Р0308, Р0309, Р0310, Р0311, Р0312, Р0313, Р0314, Р0315, Р0316, Р0317, Р0301, Р0318, Р0319, Р0320, Р0321, Р0322, Р0323, Р0324, Р0325, Р0326; Акт №12 від 31.01.23 р. та ТТН № Р27, Р1, Р5, Р13/1, Р11, Р2, Р2701, Р2 від 02.01.23, Р13, Р18.

Оплата за послуги здійснена в безготівковій формі шляхом перерахування суми грошових коштів від ТОВ «СГ ТОРГ» на поточний рахунок позивача, що підтверджується платіжними інструкціями №№3578, 3216, 2759, 2578, 2358, 2351, 2326, 2324, 1811.

Позивачем було складено на адресу контрагента ТОВ «СГ ТОРГ» податкові накладні: №17 від 31.01.2023 , №13 від 31.01.2023 , №12 від 31.01.2023 , №10 від 28.02.2023, №3 від 31.03.2023 , №8 від 30.04.2023 , №13 від 31.05.2023 .

За отриманими квитанціями №1 від 12.04.2023, 14.06.2023 та 15.05.2023 з Єдиного вікна приймання звітності ДПСУ позивачу було повідомлено, що реєстрація податкових накладних зупинена, оскільки: «відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної ЄРПН зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41.12-00.00, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». За отриманими квитанціями №1 від 13.02.2023 та 13.03.2023 з Єдиного вікна приймання звітності ДПСУ позивачу було повідомлено, що реєстрація податкових накладних зупинена, оскільки: «відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної в ЄРПН зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку».

30.07.2024 року позивачем було подано повідомлення №25 (ПН №17,13,12 від 31.01.2023, №10,3,8,13 від 01.08.2024) про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в яких було зазначено усі обставини виниклої ситуації з посиланням на фактичні дані та на необхідні первинні документи, на акти надання транспортних послуг, товарно транспортні накладні, договір з контрагентом, та документи, що підтверджують здійснення транспортних послуг, також усі скан-копії зазначених документів були прикріплені к повідомленням, копію повідомлення додаємо в додатках.

Для ведення господарської діяльності з основного напрямку 01.09.2020 між позивачем та ТОВ «БЕМАНТ» був укладений договір оренди транспортного засобу №№01/09 , відповідно якого позивач прийняв в строкове платне користування і розпорядження транспортні засоби, зазначені в додатку до даного договору, а саме транспортні засоби. Інформація про наявні основні засоби надана до контролюючого органу за формою № 20-ОПП, як повідомлення про об`єкти оподаткування, або об`єкти пов`язані з оподаткуванням, або через які здійснюється господарська діяльність, повідомлення форми №20-ОПП.

Відповідно до договору оренди була здійснена оплата, що підтверджується платіжним дорученням №1778 від 06 липня 2022 року.

01 березня 2015 року укладений позивачем договір оренди транспортного засобу №01/03 з орендодавцем БП «БІМЕКС» ТОВ ЛТД. Відповідно до договору оренди була здійснена оплата, що підтверджується платіжним дорученням №1973 відповідно до додатку 1,2 до даного позову.

Для обслуговування транспортних засобів на АЗС дизельне паливо (для власних потреб підприємства) доставляється згідно договору постачання нафтопродуктів №39ПК-21610/20 від 20.05.2020 року, складеного між позивачем та ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР», який є діючим станом на поточну дату.

Проведення технічного обслуговування та ремонт колісних транспортних засобів, чи їх складових частин у ТОВ здійснюється відповідно складених договорів на обслуговування: договір №14 від 05.05.2021 складений з ТОВ «ТРАКСЕРВІС-ПРОФІ».

Відповідачем-1 01.08.2024 були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №11543912/31601073 (ПН №17), №11543910/31601073 (ПН №13), №11543909/31601073 (ПН №12), №11543908/31601073 (ПН №10), №11543907/31601073 (ПН №3), №11543905/31601073 (ПН №8), №11543903/31601073 (ПН №13), в яких вказано, що платником надано копії первинних документів, щодо складені із порушенням законодавства, копії рішень додаємо в додатках, з додатковою інформацією про первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.

Винесення вказаних рішень про відмову в реєстрації ПН і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Вживання податковим органом загального посилання на ненадання первинних документів без конкретизації, не може вважатись обґрунтованим.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Однак, за відсутності чіткої вимоги щодо документів, які контролюючий орган вважав необхідними для реєстрації податкової накладної, в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної на позивача не може бути перекладена відповідальність у вигляді відмови в реєстрації податкової накладної.

Вирішення питання щодо правомірності рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування безпосередньо пов`язане з питанням щодо правомірності зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування, як передумови прийняття зазначеного рішення.

Відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації, які саме документи слід надати до контролюючого органу для реєстрації податкової накладної, фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.

Позивач же надає контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено які саме конкретно документи необхідно подати.

Разом з тим, суд зазначив, що Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУДПС, приймаючи рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, з огляду на те, що позивачем надано копії документів, складених із порушенням законодавства, не зазначила в чому ж полягають зазначені порушенням законодавства.

При цьому, суд зауважив, що саме лише зазначення про складання документів із порушенням та/або відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів, при цьому надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Натомість підприємство, на спростування обставин, зазначених у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, надало до контролюючого органу пояснення та відповідні первинні документи.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ст.201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених КМУ.

Так, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 було затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, п.1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п.10 Порядку).

Крім того, вказаним Порядком затверджено Критерії ризиковості здійснення операції, одним з яких передбачено наступний критерій (1): «Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС».

Також, наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року №520 було затверджено "Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в ЄРПН", п.1-5 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі-Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених КМУ.

Прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (п.5).

Крім того, пунктом 11 вказаного порядку передбачено підстави прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Так, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинення реєстрації спірних ПН стало те, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Так, у додатку №1 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема п.8 «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.».

Водночас, в порушення норм 10-11 Порядку №1165, в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.

Розглядаючи дану адміністративну справу суд враховує, що протягом усього строку розгляду даної справи доказів наявності чинного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості станом на дату зупинення реєстрації податкових накладних до суду не надано.

Критерій, зазначений у п.8 додатку 1 до Порядку №1165 свідчить про те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Однак, в оскаржуваних рішеннях відповідач посилається лише на номер пункту та не конкретизує, про який саме ризик платника податку йдеться.

Окрім цього, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних відсутня інформація, які саме документи необхідно було надати позивачу до контролюючого органу для реєстрації спірних податкових накладних, що фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.

Колегія суддів, з урахуванням матеріалів справи, не може погодитись з висновками податкового органу щодо не надання (в цілому, на даній стадії податкового контролю та виключно щодо взаємовідносин з вищевказаним контрагентом) позивачем документів в обсязі, необхідному для реєстрації ПН/РК, з огляду на таке.

Положеннями ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст.4 вказаного бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципах повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, 01.01.2022 року з контрагентом ТОВ «СГ ТОРГ» позивачем був укладений договір №ТП-СГ/01 про надання транспортних послуг та додаткові угоди. Відповідно до п.1.1. в порядку та на умовах визначених договором, виконавець бере на себе зобов`язання, на підставі замовлення доставити спеціалізованим автомобілем транспортом довірений йому замовником вантаж - скраплений газ (надалі - вантаж), з місця відправлення до пункту призначення, згідно з товарно-транспортною документацією і видати вантаж особі уповноваженій на його одержання (надалі - вантажоодержувач), а замовник бере на себе зобов`язання сплатити грошові кошти за надані послуги, згідно виставленого виконавцем рахунку.

Також, справа містить копії документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по вказаним податковим накладним, а саме: акти надання послуг (з додатками), ТТН, рахунки на оплату, платіжні доручення, договори оренди транспортних засобів з додатковими угодами, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, страхові поліси на транспортні засоби.

При цьому, контролюючий орган будь-якої оцінки вказаним у поясненнях обставинам не надав, жодних перевірок позивача з метою підтвердження чи спростування інформації, зазначеної позивачем, не проводив, оспорювані рішення не містять мотивів не врахування наданих позивачем пояснень та долучених документів, тому суд вважає необ`єктивним та необґрунтованим твердження щодо правомірності оспорюваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що посилання ГУДПС на те, що товарно-транспортні накладні, надані позивачем на розгляд комісії регіонального рівня, не відповідають вимогам наказу Міністерства транспорту України "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" від 14.10.1997 № 363 (в редакції від 12.07.2019), зокрема, у наданих товарно-транспортних накладних не заповнено обов`язкових граф щодо вантажно-розвантажувальних робіт, не спростовує операцію надання послуг і також не є первинними бухгалтерськими документами, факт надання послуг позивачем в даному випадку оформлений актами надання послуг.

Факт неврахування комісією регіонального рівня поданої позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість із кодом УКТЗЕД/ДКПП 49.41.12-00.00, також не є підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки подання такої таблиці є правом, а не обов`язком платника податків.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана позивачем первинна документація (в цілому, на даній стадії податкового контролю та виключно щодо взаємовідносин з вказаним контрагентом) відповідає вимогам закону за формою, змістом та обсягом (іншого в ході розгляду справи відповідачами доведено не було), а тому податковий орган не мав правових підстав для відмови в реєстрації ПН/РК та винесення спірного рішення про відмову в їх реєстрацій.

Окремо колегія суддів зазначає, що наявність первинної документації та її не/належна якість є вагомою обставиною, однак на даному етапі податкового контролю, та з урахуванням його виду та способу, не завжди є вирішальною та ключовою при здійсненні моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків.

Верховний Суд в постанові від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19 зазначив, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Наведені обставини мають ґрунтовне значення, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В контексті зазначеного суд наголошує, що правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Наведене узгоджується з висновками, визначеними в постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року, по справі №140/2160/18.

Наведені мотиви підтверджується також наступними змінами у п.17 Порядку № 1165, внесеними Постановою КМУ 23.12.2022 р. №1428, відповідно до яких п.17 Порядку доповнено абзацом такого змісту: "У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платник податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку".

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати ПН/РК є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що апелянтом в доводах апеляційної скарги не було наведено буд-яких заперечень щодо правильності визначення суми витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді 1-ї інстанції, а тому апеляційний суд не надає оцінки рішенню суду 1-ї інстанції у цій частині.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови складено: 04.09.2025 року.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький