Справа № 320/21742/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Київ № 320/21742/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Автохаус Київ, ГМБХ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Автохаус Київ, ГМБХ" з позовом до Головного управлінння ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві, що виявилася у не підготуванні та не направленні до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення надміру сплачених грошових коштів (у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261 за період з 15.05.2020 по 02.09.2020) в загальній сумі 754 271,50 грн (в т.ч. за травень 2020 - 115 484,38 грн, за червень 2020 - 210 589,16 грн , за липень 2020 - 210 589,16 грн, за серпень 2020 - 210 589,16 грн, за вересень 2020 - 7 019,64 грн) на поточний банківський рахунок ТОВ Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» з Державного бюджету України.

стягнути з Державного бюджету України (через Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві або інший уповноважений орган Казначейства) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» надміру сплачені грошові кошти (у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261 за період з 15.05.2020 по 02.09.2020) в сумі 754 271,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що бездіяльність відповідача щодо відмови у підготовці та направленні висновку про повернення надміру сплачених грошових коштів (у вигляді орендної плати за земельну ділянку за період з 15.05.2020 по 02.09.2020) в загальній сумі 754271,50 грн на поточний банківський рахунок ТОВ Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» з Державного бюджету України, є протиправною та порушує майнові права товариства, через фактичне задвоєння сплати одного і того ж податку, що не було враховано відповідачем при реалізації владних повноважень за наслідком розгляду відповідної заяви товариства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Відповідач своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі наведеного, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 2016 року в орендному користуванні ТОВ Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» перебувала земельна ділянка, площею 1,003 га, кадастровий номер :90:009:0261, місце розташування - Дніпровська набережна в 11-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва.

Вищезазначене право оренди вказаної земельної ділянки було зареєстроване за позивачем на підставі договору від 29.12.2016 про внесення змін до оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та позивачем, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., 13.12.2002 за реєстровим № 2461, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 13.01.2003 року за № 63-6-00037.

На вказаній земельній ділянці за адресою м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 16-А був розташований об`єкт нерухомого майна: нежилий будинок - торгівельний комплекс «РЕНО» з СТО (реєстраційний номер об`єкта 3), який в 2018 році перейшов у власність ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП».

Набуття у власність ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» вказаного об`єкту нерухомого майна в 2018 році стало підставою для початку процедури оформлення ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» права користування вказаною земельною ділянкою.

У той же час, з моменту набуття ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» права власності на зазначений об`єкт нерухомості, тобто з 2018 року, до останнього також перейшло і фактичне право користування земельною ділянкою, на який такий об`єкт нерухомості розташований, а отже, і відповідний обов`язок плати за земельну ділянку їооендної плати), на якій розташоване набуте ним майно.

На період до завершення юридичних процедур щодо оформлення прав на земельну ділянку, між ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП», як фактичним поточним землекористувачем, та позивачем, як попереднім землекористувачем, було укладено договір № 14/09 від 14.09.2018, згідно з умовами якого, новий фактичний землекористувач ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» зобов`язався компенсувати позивачу всі витрати по сплаті орендної плати за земельну ділянку до моменту укладання власного договору оренди вказаної земельної ділянки.

У подальшому, рішенням Київської міської ради від 13.02.2020 № 116/8286, зокрема, було вирішено передати ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП», за умови виконання п. 2 цього рішення, в оренду на 10 років хемельну ділянку площеню 1,0003 га із земель комунальної власності, у звґязку з набуттям права власностіна нерухоме майно. Внести зміни до договору оренди земельних ділянок від 13.01.2003 № 63-6-00037 (зі змінами), залишивши в оренді земельну ділянку площею 1,3926 га (кадастровий номер) до 13.01.2028, з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,0003 га (кадастровий номер) ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП».

У подальшому, 15.05.2020 між ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» та Київською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки (площею 1,003 га, кадастровий номер :90:009:0261), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1637, та проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1.0003 га (кадастровий номер :90:009:02611 за ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП».

У той же час, ініційоване позивачем припинення права оренди вказаної земельної ділянки було завершено 02.09.2020, про що було укладено відповідний договір від 02.09.2020 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки та внесені відповідні відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

При цьому, оплату орендних платежів за вищевказану земельну ділянку позивач здійснював до 02.09.2020, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, податковими деклараціями з плати за землю за 2020 рік та уточнень до декларації.

На письмовий запит позивача від 07.04.2023, направлений на адресу ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП», останнє надало відповідь, що ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» почало здійснювати оплату орендних платежів за вказану земельну ділянку з 15.05.2020, в підтвердження чого, також були надані копії платіжних доручень по здійсненим платежам за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :90:009:0261 за період з травня по вересень 2020 року.

На переконання сторони позивача, має місце ситуація щодо фактичного здійснення подвійної оплати за один і той самий об`єкт оренди (земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261) за період з і 5.05.2020 по 02.09.2020, але різними субґєктами - фактичним користувачем даної земельної ділянки ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» та

попереднім користувачем даної земельної ділянки - позивачем (який не був фактичним користувачем земельної ділянки, право оренди якої з 15.05.2020 було набуто та зареєстроване за іншою юридичною особою) було здійснено надмірну сплату грошових зобов`язань за оренду вказаної земельної ділянки за період з 15.05.2020 по 02.09.2020 на загальну суму 754271,50 грн. (розрахунок наведено в таблиці, а також підтверджується бухгалтерською довідкою від 07.04.2023)

Зазначена вище сума надміру сплачених позивачем грошових зобов`язань, на загальну суму 754271,50 грн, сплачувалась позивачем в бюджет, що не заперечується сторонами.

З урахуванням наведених обставин, керуючись приписами ст. 43 ПК України, позивачем двічі направлялися на адресу відповідача заяви щодо повернення надміру сплачених грошових зобов`язань: 1) заява від 28.04.2023, вих. № 28/4 разом із додатками; 2) заява від 17.05.2023, вих. № 17/5-2 разом із додатками.

У відповідь на заяву від 28.04.2023, вих. № 28/4, відповідачем надано лист № 37316/6/26-15-04-10-08 від 08.05.2023, в якому відповідач вказав на формальну невідповідність заяви вимогам Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 № 60; другу заяву (заява від 17.05.2023, вих. № 17/5-2 разом із додатками), в якій ще більш деталізовано було викладено обставини, за яких позивачем в 2020 році було надміру сплачені грошові зобов`язання до бюджету, на що, у відповідь на заяву відповідач надав лист № 44098/6/26-15-04-10-08 від 31.05.2023, в якому зазначив, що подана позивачем заява залишається без розгляду, адже задля вирішення такого питання необхідно провести звіряння стану розрахунків за відповідним платежем з бюджетом за допомогою «Електронного кабінету платника».

Наведена бездіяльність відповідача і стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Предметом судового дослідження є положення ст. 43 ПК України щодо обов`язків та послідовності дій контролюючого органу, які належить здійснити в межах реалізації положень цієї статті за певних обставин.

За змістом ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Не підлягають поверненню помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань та пені платникам податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на рахунок такого платника податків у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, або на єдиний рахунок, або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг.

У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг.

Повернення у випадках, визначених законодавством, сум податку на додану вартість, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, при ввезенні товарів на митну територію України здійснюється в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент оформлення митної декларації/аркуша коригування, на підставі яких здійснюватиметься таке повернення.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Судом досліджено, що земельна ділянка з кадастровим номером :90:009:0261 належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Києва (п. 1.1. нової редакції договору, наведеного в Договорі від 29.12.2016 про внесення змін до оренди земельної ділянки)

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності відноситься до плати за землю, як обов`язкового платежу у складі податку на майно.

Таким чином, сплата орендних платежів за вищезазначену земельну ділянку, є формою загальнодержавного податку, а отже, до правовідносин щодо здійснених позивачем платежів за оренду вищезазначеної земельної ділянки мають застосовуватися положення ПК України.

Як було зазначено вище, в період з 15.05.2020 по 02.09.2020 формально, право користування, було наявним у двох осіб (позивач і третя особа), і орендна плата (як податок) сплачувалася цими двома особами одночасно, тобто, відбулося подвійне оподаткування. Водночас, фактично земельна ділянка використовувалася виключно ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП».

Варто зауважити, що згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) було визначено, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розтащовані на орендованій інщою особою земельній ділянці.

Аналогічні норми містить Земельний кодекс України. Так, згідно з положеннями ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні інщої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

Отже, в розумінні ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст. 7 та 31 Закону України "Про оренду землі" при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, право попереднього власника або користувача земельної ділянки, на якій розташований такий об`єкт нерухомості, припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки.

У той же час, суд зазначає, що приписи наведених норм не передбачають можливості існування права оренди на одну земельну ділянку у двох орендарів, а отже, і отримання орендної плати за одну і ту ж земельну ділянку від двох різних орендарів.

Проте, в даній ситуації, відбулося подвійне оподаткування одного і того ж об`єкта оподаткування одним і тим же податком, що суперечить економічній суті оподаткування, та за даних обставин, разом із набуттям ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» в 2018 році права власності на нерухоме майно до цієї особи також перейшли і обов`язки зі сплати орендної плати за земельну ділянку, на якій така нерухомість знаходиться.

Такий обов`язок ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» виконувався спочатку через здійснення відповідної компенсації позивачу здійснених ним витрат на сплату орендних платежів за вказану земельну ділянку (згідно Договору №14/09 від 14.09.2018 року), а починаючи з 15.05.2020, орендні платежі за вказану земельну ділянку сплачувалися до бюджету на підставі прямого договору оренди від 15.05.2023 р. з Київською міською радою.

Тому, платежі позивача за оренду вказаної земельної ділянки за період з 15.05.2020 по 02.09.2020 на загальну суму 754271,50 грн, є надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями.

Відповідно до п. п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів в порядку, встановленому ним Кодексом.

Правовідносини щодо надмірної сплати вказаних платежів за оренду земельної ділянки (яке є грошовим зобов`язанням в розумінні п. 14.1.39 ПК України) врегульовано положеннями ст. 43 Податкового кодексу України.

Обставини оскаржуваної бездіяльності відповідача, на думку позивача, зумовлені тим, що позивачем двічі направлялися на адресу відповідача заяви щодо повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

Водночас, у відповідь на заяву від 28.04.2023 року, вих. № 28/4, відповідачем надано лист № 37316/6/26-15-04-10-08 від 08.05.2023, в якому відповідач, не здійснюючи аналізу змісту викладених в заяві обставин, вказав на формальну невідповідність заяви вимогам Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 № 60.

Варто зауважити, що положення Порядку № 60 визначають механізм інформаційного обміну між ДПС, територіальними органами ДПС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДПС.

У той же час, нормативно-правовий акт, - Податковий кодекс України, а саме приписи ст. 43 ПК України, встановлюють, що заява подається платником податків у довільній формі, і тому, відповідач не мав підстави посилатися на невідповідність поданої позивачем заяви від 28.04.2023 року, вих. № 28/4, вимогам Порядку № 60, адже вказана заява мала відповідати виключно прямим приписам ст. 43 ПК України.

Також, позивачем було направлено відповідачу другу заяву, в якій більш деталізовано було викладено обставини, за яких позивачем в 2020 році було надміру сплачені грошові зобов`язання до бюджету, проте у відповідь на заяву від 17.05.2023, вих. № 17/5-2, відповідач надав лист № 44098/6/26-15-04-10-08 від 31.05.2023, в якому зазначив, що подана позивачем заява залишається без розгляду, адже задля вирішення такого питання необхідно провести звіряння стану розрахунків за відповідним платежем з бюджетом за допомогою «Електронного кабінету платника».

Проте, вимогами ПК України не передбачено право відповідача вимагати від позивача проведення звіряння розрахунків за відповідним платежем, як обов`язкова передумова для вирішення питання щодо повернення позивачу надміру сплачених платежів увідповідності до вимог ст. 43 ПК України.

Суд вважає, що заява позивача містила всі необхідні дані та реквізити, визначені ст. 43 ПК України, до якої також було долучено копії підтверджуючих документів щодо надміру сплачених позивачем в 2020 році платежів, що мали б бути предметом безпосередньої перевірки саме з боку відповідача.

Натомість, відповідач зазначених дій не здійснив, формально пославшись на необхідність проведення звіряння розрахунків, зазначаючи про наявність у позивача переплати по орендній платі за землю в розмірі 388369,68 грн.

Отже, на переконання суду, відповідачем не надано належну оцінку наведеним в заяві позивача обставинам та доданим документам, та не здійснені дій, передбачені ст. 43 ПК України, щодо підготовки висновку про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подання його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За вказаних обставин, суд погоджується з доводами позовної заяви про те, що відповідачем допущена бездіяльність, що порушує право позивача, визначене п. п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 та ст. 43 ПК України, на повернення надміру сплачених в бюджет грощових зобов`язань.

До того ж, на письмовий запит позивача від 07.04.2023, направлений на адресу ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП», останнє надало відповідь, що ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» почало здійснювати оплату орендних платежів за вказану земельну ділянку з 15.05.2020, в підтвердження чого, також були надані копії платіжних доручень по здійсненим платежам за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :90:009:0261 за період з травня по вересень 2020 року.

Тож, має місце ситуація щодо фактичного здійснення подвійної оплати за один і той самий об`єкт оренди (земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261) за період з і 5.05.2020 по 02.09.2020, але різними субґєктами - фактичним користувачем даної земельної ділянки ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП» та попереднім користувачем даної земельної ділянки - позивачем (який не був фактичним користувачем земельної ділянки, право оренди якої з 15.05.2020 було набуто та зареєстроване за іншою юридичною особою) було здійснено надмірну сплату грошових зобов`язань за оренду вказаної земельної ділянки за період з 15.05.2020 по 02.09.2020 на загальну суму 754271,50 грн. (розрахунок наведено в таблиці, а також підтверджується бухгалтерською довідкою від 07.04.2023)

Зазначена вище сума надміру сплачених позивачем грошових зобов`язань, на загальну суму 754271,50 грн, сплачувалась позивачем в бюджет, що не заперечується сторонами.

За викладених обставин, після отримання від позивача відповідних заяв, відповідачем протиправно не було підготовлено висновок про повернення сум грощових зобов`язань в розмірі 754271,50 грн та не подано вказаний висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, як того вимагають положення ст. 43 ПК України.

За висновками суду, фактично, в 2020 році позивачем було надмірно сплачені в бюджет суми плати за землю у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261 за період з 15.05.2020 по 02.09.2020 в загальній сумі 754271,50 грн (в т.ч. за травень 2020 р. -115484,38 грн., за червень 2020 р. -210589,16 грн. , за липень 2020 р. - 210589,16 грн., за серпень 2020 р. - 210589,16 грн., за вересень 2020 р. - 7019,64 грн.), що порушує майнові права товариства, через фактичне задвоєння сплати одного і того ж податку, що не було враховано відповідачем при реалізації владних повноважень за наслідком розгляду відповідної заяви товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що висновки відповідача та підстави для відмови, викладені в листі про розгляд повідомлення, не відповідають вимогам ПК України та встановленим вимогам у контексті обґрунтованості, а також, дотримання принципу належного урядування та переслідування легітимної мети.

Таким тином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві, що виявилася у не підготуванні та не направленні до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення надміру сплачених грошових коштів (у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261 за період з 15.05.2020 по 02.09.2020) в загальній сумі 754 271,50 грн (в т.ч. за травень 2020 - 115 484,38 грн, за червень 2020 - 210 589,16 грн , за липень 2020 - 210 589,16 грн, за серпень 2020 - 210 589,16 грн, за вересень 2020 - 7 019,64 грн) на поточний банківський рахунок ТОВ Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» з Державного бюджету України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач вказує на те, що обирає найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права на повернення надміру сплачених в 2020 році платежів в бюджет за оренду земельної ділянки та заявляє позовну вимогу про стягнення з Державного бюджету України на користь Позивача надміру сплачених сум грошових зобов`язань на загальну суму 754271.50 грн.

Водночас, щодо позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України (через Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві або інший уповноважений орган Казначейства) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» надміру сплачені грошові кошти (у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261 за період з 15.05.2020 по 02.09.2020) в сумі 754 271,50 грн, суд зазначає, що Державна податкова служба України (територіальні органи), як суб`єкт владних повноважень, наділений правом для прийняття відповідного рішення, при цьому, помилковість суджень та висновків посадових чи службових осіб контролюючого органу при застосуванні норм Податкового кодексу України, зроблених ними на основі фактичних даних, на думку суду, не може бути достатньою підставою для стягнення у судовому порядку вказаних сум надміру сплачених сум, позаяк, такий висновок готує на направляє саме відповідач.

Зважаючи на викладене, обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає його змісту, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутність правових підстав для їх задоволення саме у такий спосіб, натомість, суд вважає, що достатнім та належним способом захисту прав позивача, є саме зобовґязання ГУ ДПС у м. Києві повторно розглянути заяву про підготовку та направлення до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення надміру сплачених грошових коштів (у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261 за період з 15.05.2020 по 02.09.2020) в загальній сумі 754 271,50 грн (в т.ч. за травень 2020 - 115 484,38 грн, за червень 2020 - 210 589,16 грн , за липень 2020 - 210 589,16 грн, за серпень 2020 - 210 589,16 грн, за вересень 2020 - 7 019,64 грн) на поточний банківський рахунок ТОВ Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» з Державного бюджету України, з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням висновків суду в даній справі.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги по суті спірних правовідносин є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду спору в суді та підлягають частковому задоволенню.

Відповідачем під час розгляду даного спору в суді, не було надано доказів та обґрунтувань доводам, покладеним в основу позовних вимог, які досліджені судом та прийняті, як обґрунтовані в частині позовних вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу, згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України, пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Автохаус Київ, ГМБХ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві, що виявилася у не підготуванні та не направленні до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення надміру сплачених грошових коштів (у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261 за період з 15.05.2020 по 02.09.2020) в загальній сумі 754 271,50 грн (в т.ч. за травень 2020 - 115 484,38 грн, за червень 2020 - 210 589,16 грн , за липень 2020 - 210 589,16 грн, за серпень 2020 - 210 589,16 грн, за вересень 2020 - 7 019,64 грн) на поточний банківський рахунок ТОВ Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» з Державного бюджету України.

Зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Автохаус Київ, ГМБХ" про підготовку та направлення до Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві висновку про повернення надміру сплачених грошових коштів (у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:009:0261 за період з 15.05.2020 по 02.09.2020) в загальній сумі 754 271,50 грн (в т.ч. за травень 2020 - 115 484,38 грн, за червень 2020 - 210 589,16 грн , за липень 2020 - 210 589,16 грн, за серпень 2020 - 210 589,16 грн, за вересень 2020 - 7 019,64 грн) на поточний банківський рахунок ТОВ Фірма «Автохаус Київ, ГМБХ» з Державного бюджету України, з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням висновків суду в даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Автохаус Київ, ГМБХ" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 13998,08 грн (тринадцять тисяч девґятсот девґяносто вісім гривень 08 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.