Справа № 380/3293/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 рокусправа № 380/3293/25
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (місцезнаходження: вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 18.10.2024 №77 Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області;

- зобов?язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.10.2024 про призначення пенсії згідно висновків суду, та зарахувати з 18.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до страхового стажу періоди її роботи із 01.07.2000 по 14.11.2000 на ВАТ АТП «Західводбуд», із 23.11.2000 по 19.11.2002, із 28.11.2002 до 22.07.2004 на ПП «Алев» - згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернулася зі заявою про призначення пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням ГУ ПФУ у Хмельницькій області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. З підставами відмови у призначенні пенсії позивач не згодна та вважає, що пенсійним органом протиправно не зараховано їй до страхового стажу спірні періоди роботи згідно з записами її трудової книжки, у зв`язку з чим просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив.

Відзив обґрунтований тим, що заява позивачки про призначення пенсії розглядалася ГУ ПФУ у Хмельницькій області за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду її заяви у призначенні пенсії відмовлено з огляду на таке. Вік позивачки на дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком становив 60 років 11 днів. Страховий стаж позивачки становив 26 років 05 місяців 27 днів, при необхідному 31 рік. При цьому, за поданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивачки з 01.07.2000 по 14.11.2000 на ВАТ АТП «Західводбуд», з 23.11.2000 по 19.11.2002, з 28.11.2002 по 22.07.2004 на ПП «Алев», оскільки відсутні індивідуальні відомості про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою від 11.10.2024 про призначення пенсії за віком.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованого в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961, з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій, що передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Заяву від 11.10.2024, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 18.10.2024 №77 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недостатністю страхового стажу.

Відповідно до згаданого вище рішення, вік заявниці 60 років 11 днів, страховий стаж становить 26 років 05 місяців 27 днів, при необхідному 31 рік. При цьому, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи позивачки з 01.07.2000 по 14.11.2000 на ВАТ АТП «Західводбуд», з 23.11.2000 по 19.11.2002, з 28.11.2002 по 22.07.2004 на ПП «Алев», оскільки записи в трудовій книжці не підтверджено індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату страхових внесків за спірний період).

Позивач, не погодившись з відмовою в призначенні пенсії за віком, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до положень частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 31 року з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року.

Судом було встановлено, що позивач, досягнувши віку 60 років, 11.10.2024 звернулася до Пенсійного органу зі заявою про призначення пенсії за віком, однак за поданими документами до страхового стажу не зараховано періоди її роботи з 01.07.2000 по 14.11.2000 на ВАТ АТП «Західводбуд», з 23.11.2000 по 19.11.2002, з 28.11.2002 по 22.07.2004 на ПП «Алев», оскільки записами в трудовій книжці не підтверджено індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату страхових внесків за спірний період).

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-XII Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 27.07.1982 ОСОБА_1 :

- 15.03.1999 прийнята на посаду оператора на ВАТ «Західводбуд»;

- 14.11.2000 звільнена з роботи;

- 23.11.2000 прийнята на роботу в ПП «Алев» на посаду продавця;

- 19.11.2002 звільнена з роботи;

- 28.11.2002 прийнята на роботу в ПП «Алев» на посаду товарознавця;

- 22.07.2004 звільнена з роботи.

Суд зазначає, що в межах спірного періоду у трудовій книжці позивачки кожна дата містить посилання на відповідний наказ, також міститься відмітка про посаду та підпис відповідальної особи, яка заповнювала трудову книжку, печатка підприємства, де працювала позивачка.

Таким чином, трудова книжка позивачки містить усі необхідні записи про стаж її роботи з 01.07.2000 по 14.11.2000, з 23.11.2000 по 19.11.2002, з 28.11.2002 по 22.07.2004, записи відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, та жодних зауважень щодо записів в трудовій книжці відповідачі не висловили.

Стосовно не зарахування відповідачем 2 до страхового стажу позивача спірних періодів роботи через відсутність індивідуальних відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІVстраховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Водночас, суд зазначає, що позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивачки періодів її роботи на такому підприємстві.

Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування позивачці періодів її роботи у ВАТ «Західводбуд» та ПП «Алев» через несплату підприємствами страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 справа №423/757/17, від 09.09.2019 у справі №242/5448/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач 2 діяв протиправно, не врахувавши до страхового стажу позивачки періодів її роботи з 01.07.2000 по 14.11.2000 на ВАТ АТП «Західводбуд», з 23.11.2000 по 19.11.2002, з 28.11.2002 по 22.07.2004 на ПП «Алев», тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 18.10.2024 №77 слід визнати протиправним та скасувати.

Підсумовуючи вищенаведене, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивачки, суд вважає за необхідне зобов?язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.10.2024 про призначення пенсії за віком згідно висновків суду, зарахувавши при цьому до її страхового стажу періоди роботи з 01.07.2000 по 14.11.2000 на ВАТ АТП «Західводбуд», а також з 23.11.2000 по 19.11.2002 і з 28.11.2002 по 22.07.2004 на ПП «Алев», згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 .

При цьому, суд дійшов висновку, що дії зобов`язального характеру щодо повторного розгляду заяви позивачки має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення їй пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 18.10.2024 №77 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (місцезнаходження: вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 11.10.2024 про призначення пенсії за віком згідно висновків суду, зарахувавши при цьому до її страхового стажу періоди роботи з 01.07.2000 по 14.11.2000 на ВАТ АТП «Західводбуд», а також з 23.11.2000 по 19.11.2002 і з 28.11.2002 по 22.07.2004 на ПП «Алев», згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (місцезнаходження: вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна