Справа № 500/2367/25
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/2367/25 пров. № А/857/22332/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року (суддя- Мартиць О.І., ухвалене в м. Тернопіль) у справі № 500/2367/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №76717658 від 11.04.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/4460/24.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його в силі.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2023 року у справі №500/4460/24, яке набрало законної сили 26.11.2024, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за посадою "старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини окремого батальйону". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити з 17.01.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за посадою "заступника начальника штабу гвардійської окремої артилерійської бригади", призначеної з 01.01.2005, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Тернопільським окружним адміністративним судом 02.12.2024 видано виконавчий лист в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити з 17.01.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за посадою "заступника начальника штабу гвардійської окремої артилерійської бригади", призначеної з 01.01.2005, з урахуванням раніше виплачених сум.

05.12.2024 начальнику Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чиринда А.М. подав заяву про прийняття до виконання вказаного виконавчого листа №500/4466/24 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 02.12.2024.

Державним виконавцем 05.12.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №7617658 з примусового виконання виконавчого листа №500/4460/24 від 02.12.2024.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 27.12.2024 надіслало на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду заяву про надання роз`яснення рішення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо надання в порядку статті 254 КАС України роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року.

В подальшому, Головним управлінням пенсійного фонду України в Тернопільській області 30.01.2025 було подано заяву Тернопільського окружного адміністративного суду про встановлення порядку виконання рішення суду від 07.10.2024 у справі №500/4460/24.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 06.02.2025 за №165/3.1-25 "Про надання інформації" з приводу виконання судового рішення від 07.10.2024 у справі №500/4460/24 повідомило, що водночас, додаткової регламентації порядку виконання задоволення позовних вимог резолютивна частина рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 07 жовтня 2024 року не містить, зокрема щодо повних років служби та відсотків грошового забезпечення для пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі №500/4460/24 в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Вимогою державного виконавця №3241/03.1-23 від 06.03.2025 зобов`язано боржника виконати в повному обсязі вимоги виконавчого листа №500/4460/24 від 02.12.2024, виданого Тернопільським окружним адміністративним Тернопільської області про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 17.01.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за посадою "заступника начальника штабу гвардійської окремої артилерійської бригади", призначеної з 01.01.2005, з урахуванням раніше виплачених сум.

25.03.2025 надійшло повідомлення №1900-0802-8/14254 від 24.03.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про те, що здійснено ОСОБА_1 з 17.01.2024 виплату пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за посадою "заступника начальника штабу гвардійської окремої артилерійської бригади", призначену з 01.01.2005.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 18.03.2025 №1900-0308-8/13177 повідомлено, що для отримання довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до посади "заступника начальника штабу гвардійської окремої артилерійської бригади" рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не може тлумачити рішення суду, а лише виконує його у межах повноважень.

На підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" та відповідно до вище викладеного, 11.04.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №1037/3.1-25 "Про надання інформації" від 22.04.2025 повідомило про добровільне виконання рішення суду в межах своїх повноважень до відкриття провадження та просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження №76717658 у справі №500/4460/24 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом.

Позивач вважаючи прийняту постанову у ВП №76717658 від 11.04.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/4460/24 протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII).

Згідно частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закон №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту першого частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 18 зазначеного Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, законодавець передбачив негативні наслідки (накладення штрафу) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Суд зазначає, що спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до наведених вище правових норм, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Особа звільняється від відповідальності у вигляді штрафу за невиконання судового рішення, якщо на це були поважні причини, тобто обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Надаючи оцінку тому, чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, слід з`ясувати часові межі, в яких боржник повинен був вчинити певні дії (за виконавчим листом), і яка причина невиконання судового рішення у встановлений йому строк.

Сам лише сам факт невиконання судового рішення у визначений строк, без з`ясування і оцінки причин цього невиконання, не може вважатися підставою для притягнення до відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Тобто постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

З метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин боржник повинен надати державному виконавцю достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно боржником свідомо не виконано належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Як вже зазначалось вище, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2023 у справі №500/4460/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити з 17.01.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за посадою "заступника начальника штабу гвардійської окремої артилерійської бригади", призначеної з 01.01.2005, з урахуванням раніше виплачених сум про що 02.12.2024 видано виконавчий лист.

Суд першої інстанції правильно не погодився з позивачем, що виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України проведено в межах його повноважень до відкриття провадження оскільки 27.12.2024 і 30.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зверталося Тернопільського окружного адміністративного суду із заявами про надання роз`яснення судового рішення, про встановлення способу і порядку виконання рішення суду від 07.10.2024 у справі №500/4460/24, в задоволенні яких ухвалами суду від 03.01.2025 і 27.02.2025 відмовлено. Також Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 18.03.2025 №1900-0308-8/13177 повідомлено, що для отримання довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до посади "заступника начальника штабу гвардійської окремої артилерійської бригади" рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Жодних інших обставин, які б свідчили про поважність причин невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII позивачем не наведено.

Вказані обставини свідчать про відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поважних причин невиконання судового рішення у справі №500/4460/24, а тому оскаржувана постанова у ВП №76717658 від 11.04.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн є законною та скасуванню не підлягає.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №500/2367/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар