Справа № 175/8882/25
Суддя: Краснокутська Н. С.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/8882/25
Провадження № 2-а/175/174/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" вересня 2025 р. с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Краснокутська Н.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу № 175/8882/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 2 роти управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Ворошилова Олега Максимовича про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Дніпровського районного суду Дніпропетровської області розглядається адміністративна № 175/8882/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 2 роти управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Ворошилова Олега Максимовича про визнання протиправною та скасування постанови.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 року дану справу передано у провадження судді Краснокутської Н.С.

У позовній заяві позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4741943 від 16.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 статті 121-3 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. В обґрунтуванні позовної заяви зазначено про те, що номерний знак, який знаходиться на автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado», р/н НОМЕР_1 не закритий стороннім предметом, є таким, що дає чітко визначити символи номерного знаку та не ускладнює ідентифікацію буквенно-чисельної комбінації, як зазначено інспектором поліції в постанові. Позивач посилається на те, що керував автомобілем із номерними знаками, які відповідають вимогам ДСТУ, всі символи яких були чітко читабельними тоді як доказів, зокрема ускладнення визначення номерного знаку під час складання оскаржуваної постанови відносно позивача, інспектором надано не було. Крім того, позивач зауважує, що для того, щоб встановити наявність порушення, яке полягає в експлуатації транспортного засобу із закритим іншими предметами номерного знаку з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію необхідно встановити дві обставини, а саме: наявність предмету, що закриває номерний знак з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію та відстань з якої неможливо встановити номерні символи. Крім того, відповідач в постанові серії ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 не вказав об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, вказавши, що позивач керував ТЗ, у якого передній і задній номерні знаки не відповідають встановленим зразкам ДСТУ 4278:2019 при цьому не зазначив, чи знаходився на ньому сторонній предмет, який закривав номерний знак, чи нанесено покриття або застосовано матеріали, що перешкоджають чи ускладнють його ідентифікацію. Окрім того, слід зазначити те, що наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 16.11.2021 № 435 «Про скасування національних стандартів» скасовано з 01 грудня 2021 року чинність стандарту ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування». З огляду на втрату чинності вказаним наказом позивач вважає, що у інспектора УПП не було взагалі підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що номерний знак транспортного засобу не відповідає стандартам ДСТУ 4278:2019, чинність якого скасовано. Отже, з урахуванням наведених аргументів позивач просить суд задовольнити позовну заяву та скасувати вищезазначену постанову.

10.07.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області була постановлена ухвала про відкриття провадження у вищезазначеній адміністративній справі та водночас цією ухвалою справу було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи (у порядку письмового провадження).

22.07.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. В обґрунтуванні відзиву на позовну заяву зазначено про те, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. Особи, які порушують ПДР несуть відповідальність, відповідно до закону. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год тягне за собою адміністративну відповідальність. На транспортних засобах встановлюються номерні знаки відповідного зразка, які забороняється змінювати (колір, розмір тощо) та наносити на них додаткові позначення. Тому, на думку відповідача, в позовній заяві ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку з тим, що він керував транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідав встановленим вимогам.

27.07.2025 року до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач просив суд постанову серії ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях позивача. В обґрунтуванні відповіді на відзив позивач посилається на наказ Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року, № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» п. 5 ІІ розділу, у якому зазначене про те, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Також позивач наголошує на тому, що відеозйомка велась не безперервно до її завершення, чим у свою чергу було порушено норми вищезазначеної інструкції. Позивач посилається на те, що ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака. Позивач посилається також на те, що рухався на автомобілі, де номерний знак не було забруднено або закрито у такий спосіб, що унеможливлювало можливість визначити символи номерного знаку. Натомість відповідач у постанові серії ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 року зазначив діяння, яке передбачає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, вказавши при цьому, що позивач у справі керував транспортним засобом, у якого передній та задні номерні знаки не відповідають встановленим зразкам та вимогам ДСТУ 4278:2019 (які є нечинними) при цьому в оскаржуваному рішенні не зазначив, чи було нанесено сторонній предмет, який закривав номерний знак, покриття або застосовані матеріали, що перешкоджають та ускладнюють його ідентифікація, тобто не вказав об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3, а також, посилаючись на порушення позивачем вимог п. 30.2 ПДР України відповідач не зазначив про те, що через закриття номерного знаку іншим предметом не можливо чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м. Аналіз ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та п. 30.2 ПДР України дозволяє дійти висновку, що для того, щоб встановити чи дійсно щось перешкоджає чи ускладнює ідентифікацію символів номерного знаку необхідно здійснити вимір на відстані 20 метрів як того вимагає вказана норам та встановити наявність чи відсутність правопорушення. Позивач суд просить звернути у вагу на те, що у постанові ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 року не вказана об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака), у зв`язку з чим позивач просить суд скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне, а саме: 16.05.2025 відносно позивача інспектором 1 взводу 3 роти батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Ворошиловим Олегом Максимовичем складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.05.2025 серії ЕАН № 4741943. У постанові зазначено, що 16.05.2025 о 09:26 год., на дорозі Н-31, Дніпро- Решетіловка, водій - ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», р/н НОМЕР_1 , порушив п. 30.2 ПДР України, а саме: під час зупинки транспортного засобу було встановлено, що передній і задній номерні знаки не відповідають встановленим зразкам ДСТУ 4278: 2019.

Позивач не погодившись із вказаною постановою, звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області із адміністративним позовом, у якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4741943 від 16.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 статті 121-3 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. В обґрунтуванні позовної заяви зазначено про те, що номерний знак, який знаходиться на автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado», р/н НОМЕР_1 не закритий стороннім предметом, є таким, що дає чітко визначити символи номерного знаку та не ускладнює ідентифікацію буквенно-чисельної комбінації, як зазначено інспектором поліції в постанові. Позивач посилається на те, що керував автомобілем із номерними знаками, які відповідають вимогам ДСТУ, всі символи яких були чітко читабельними тоді як доказів, зокрема ускладнення визначення номерного знаку під час складання оскаржуваної постанови відносно позивача, інспектором надано не було. Крім того, позивач зауважує, що для того, щоб встановити наявність порушення, яке полягає в експлуатації транспортного засобу із закритим іншими предметами номерного знаку з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію необхідно встановити дві обставини, а саме: наявність предмету, що закриває номерний знак з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію та відстань з якої неможливо встановити номерні символи. Крім того, відповідач в постанові серії ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 не вказав об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, вказавши, що позивач керував ТЗ, у якого передній і задній номерні знаки не відповідають встановленим зразкам ДСТУ 4278:2019 при цьому не зазначив, чи знаходився на ньому сторонній предмет, який закривав номерний знак, чи нанесено покриття або застосовано матеріали, що перешкоджають чи ускладнють його ідентифікацію. Окрім того, слід зазначити те, що наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 16.11.2021 № 435 «Про скасування національних стандартів» скасовано з 01 грудня 2021 року чинність стандарту ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування». З огляду на втрату чинності вказаним наказом позивач вважає, що у інспектора УПП не було взагалі підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що номерний знак транспортного засобу не відповідає стандартам ДСТУ 4278:2019, чинність якого скасовано. Отже, з урахуванням наведених аргументів позивач просить суд задовольнити позовну заяву та скасувати вищезазначену постанову.

Відповідачі, не погодившись із аргументами позовної заяви, 22.07.2025 року подали відзиви на позовну заяву, у якому просили суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову у повному обсязі та виправити описку в частині прізвища інспектора поліції «Решилов», зазначивши правильне « ОСОБА_3 ». В обґрунтуванні відзиву на позовну заяву зазначено про те, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. Особи, які порушують ПДР несуть відповідальність, відповідно до закону. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год тягне за собою адміністративну відповідальність. На транспортних засобах встановлюються номерні знаки відповідного зразка, які забороняється змінювати (колір, розмір тощо) та наносити на них додаткові позначення. Тому в позовній заяві ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку з тим, що він керував транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідав встановленим вимогам.

Позивач, не погодившись із аргументами викладеними у відзиві, подав до суду відповідь на відзив, у якій просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4741943 від 16.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 статті 121-3 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. В обґрунтуванні позовної заяви зазначено про те, що номерний знак, який знаходиться на автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado», р/н НОМЕР_1 не закритий стороннім предметом, є таким, що дає чітко визначити символи номерного знаку та не ускладнює ідентифікацію буквенно-чисельної комбінації, як зазначено інспектором поліції в постанові. Позивач посилається на те, що керував автомобілем із номерними знаками, які відповідають вимогам ДСТУ, всі символи яких були чітко читабельними тоді як доказів, зокрема ускладнення визначення номерного знаку під час складання оскаржуваної постанови відносно позивача, інспектором надано не було. Крім того, позивач зауважує, що для того, щоб встановити наявність порушення, яке полягає в експлуатації транспортного засобу із закритим іншими предметами номерного знаку з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію необхідно встановити дві обставини, а саме: наявність предмету, що закриває номерний знак з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію та відстань з якої неможливо встановити номерні символи. Крім того, відповідач в постанові серії ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 не вказав об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, вказавши, що позивач керував ТЗ, у якого передній і задній номерні знаки не відповідають встановленим зразкам ДСТУ 4278:2019 при цьому не зазначив, чи знаходився на ньому сторонній предмет, який закривав номерний знак, чи нанесено покриття або застосовано матеріали, що перешкоджають чи ускладнють його ідентифікацію. Окрім того, слід зазначити те, що наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 16.11.2021 № 435 «Про скасування національних стандартів» скасовано з 01 грудня 2021 року чинність стандарту ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування». З огляду на втрату чинності вказаним наказом позивач вважає, що у інспектора УПП не було взагалі підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що номерний знак транспортного засобу не відповідає стандартам ДСТУ 4278:2019, чинність якого скасовано. Отже, з урахуванням наведених аргументів позивач просить суд задовольнити позовну заяву та скасувати вищезазначену постанову.

Пояснень відповідача на відповідь на відзив до суду не надходило.

Вирішуючи спір по суті справи та задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 245КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, з урахуванням наведеного судом під час розгляду справи було встановлено про те, що 16.05.2025 відносно позивача інспектором 1 взводу 3 роти батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Ворошиловим Олегом Максимовичем складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.05.2025 серії ЕАН № 4741943. У постанові зазначено, що 16.05.2025 о 09:26 год., на дорозі Н-31, Дніпро- Решетіловка, водій - ОСОБА_1 керуючи автомобілем « Toyota Land Cruiser Prado», р/н НОМЕР_1 , порушив п. 30.2 ПДР України, а саме: під час зупинки транспортного засобу було встановлено, що передній і задній номерні знаки не відповідають встановленим зразкам ДСТУ 4278: 2019.

Судом під час оцінки відзиву було встановлено, що відповідач посилається на порушення ДСТУ 4278:2019 позивачем, але дані норми втратили свою чинність.

Відповідно наказ Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року, № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» п. 5 ІІ розділу, у якому зазначене про те, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З матеріалів справи та відеозапису вбачається, що відеозйомка велась не безперервно до її завершення, чим у свою чергу було порушено норми вищезазначеної інструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

З матеріалів справи та відеозапису вбачається, що позивач рухався на автомобілі, де номерний знак не було забруднено або закрито у такий спосіб, що унеможливлювало можливість визначити символи номерного знаку. Натомість у постанові серії ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 року зазначено діяння, яке передбачає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, вказано при цьому, що позивач у справі керував транспортним засобом, у якого передній та задні номерні знаки не відповідають встановленим зразкам та вимогам ДСТУ 4278:2019 (які є нечинними) при цьому в оскаржуваному рішенні не зазначено, чи було нанесено сторонній предмет, який закривав номерний знак, покриття або застосовані матеріали, що перешкоджають та ускладнюють його ідентифікація, тобто не вказано об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3, а також, посилаючись на порушення позивачем вимог п. 30.2 ПДР України відповідач не зазначив про те, що через закриття номерного знаку іншим предметом не можливо чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м.

Аналіз ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та п. 30.2 ПДР України дозволяє дійти висновку, що для того, щоб встановити чи дійсно щось перешкоджає чи ускладнює ідентифікацію символів номерного знаку необхідно здійснити вимір на відстані 20 метрів як того вимагає вказана норам та встановити наявність чи відсутність правопорушення.

У постанові ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 року не вказана об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака).

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, зазначена позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, подібні постанови підлягають скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а, від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17.

Статтею 62 Конституції України, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, правомірності прийнятого ним рішення, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить належних доказів підтвердження вини ОСОБА_1 , тому суд вбачає підстави для скасування постанови.

За таких підстав позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 2 роти управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Ворошилова Олега Максимовича про визнання протиправною та скасування постанови підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 605, 60 грн., отже, відповідна сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 126, 123, 139, 241-246, 288, 289, 371 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 2 роти управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Ворошилова Олега Максимовича про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4741943 від 16.05.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), понесені судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя Н. С. Краснокутська