Справа № 522/19224/25-Е
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/453/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 вересня 2025 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Донцов Д.Ю., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_1 адвокат Колєва Ю.Л. за допомогою електронної системи «Електронний суд» 23.08.2025р. сформувала позовну заяву, та яка 26.08.2025р. зареєстрована Приморським районним суду м. Одеси, з вимогами до ІНФОРМАЦІЯ_1 : визнати протиправною та скасувати Постанову № ЮР/2604/1 від 26.06.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення на громадянина ОСОБА_1 штрафу у сумі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 та закрити провадження по справі.

Ознайомившись з матеріалами справи вважаю, що позов підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції повинен враховувати положення статті 171 КАС України.

Так, відповідно до цієї норми суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позовна заява із вимогою про оскарження постанови 26.06.2025, про яку позивач дізналась 07.08.2025, була сформована представником позивачки - адвокатом Колєвою Ю.Л., в системі «Електронний суд» 23.08.2025, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 286 КАС України (протягом десяти днів з дня ухвалення постанови).

Щодо строку звернення до суду представником позивачки у позовній заяві зазначено, що позивачу не було відомо про розгляд адміністративної справи та ухвалення оскаржуваної постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № ЮР/2604/1 від 26.06.2025. Про існування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № ЮР/2604/1 від 26.06.2025 року ОСОБА_1 дізнався лише 07.08.2025 року, коли його рахунки були заблоковані та він звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби, де йому повідомили про існування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з нього штрафу. Того ж дня, 07.08.2025 року, Позивач звернувся з заявою та отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № ЮР/2604/1 від 26.06.2025 року, що підтверджується штампом на заяві та підписом позивача. Крім того, позивачу надали копію супровідного листа від 05.08.2025 року № 124619, якою йому було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2025 року, винесену при примусовому виконанні Постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № ЮР/2604/1 від 26.06.2025 року. Таким чином, позивач одразу як дізнався про існування оскаржуваної постанови 07.08.2025 року, негайно вжив заходів для її отримання та оскарження. 08.08.2025 року ОСОБА_1 уклав Договір про надання правової допомоги з адвокатом Колєвою Юлією Леонідівною, з метою оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № ЮР/2604/1 від 26.06.2025. 14.08.2025 року адвокат Колєва Ю.Л. як представник ОСОБА_1 подала через Електронний суд позовну заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:- визнати поважними причини пропуску строку на оскарження Постанови № ЮР/2604/1 від 26.06.2025 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та поновити зазначений строк;- визнати протиправною та скасувати Постанову № ЮР/2604/1 від 26.06.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення на громадянина ОСОБА_1 штрафу у сумі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 ; Олександровича, - закрити справу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП України. Позов помилково був спрямований в системі Електронний суд до Одеського окружного адміністративного суду. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року у відкритті провадження було відмовлено у зв`язку з тим, що даний позов мав бути поданим до Приморського районного суду м. Одеси. Помилковість підсудності при подачі позову була пов`язана з тим, що 14.08.2025 року представник позивача адвокат Колєва Юлія Леонідівна мала підвищену температуру, запаморочний стан та інші гострі симптоми пневмонії, та того ж дня 14.08.2025 року була ургентно госпіталізована до Одеської обласної клінічної лікарні. У зв`язку з госпіталізацією представник Позивача не мала можливості подати позовну заяву до Приморського районного суду м. Одеси. 22.08.2025 року представник позивача адвокат Колєва Юлія Леонідівна була виписана з лікарні, та одразу наступного дня 23.08.2025 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою та заявою про визнання поважними причин пропуску строку на оскарження Постанови № ЮР/2604/1 від 26.06.2025 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та поновити зазначений строк.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними за змістом указаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеєр проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13грудня2011року№17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У той же час, з урахуванням приписів статті 44 КАС України позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судовий захист, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання позовної заяви, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Посилання представника позивачки на те, що помилково направила позовну заяву до іншого суду та перебувала на лікарняному є безпідставними, оскільки відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови). Неналежне виконання правової допомоги представником не вважається поважною причиною пропуску строку на звернення до суду. Сторона уклавши договір про надання правової допомоги, у разі виникнення труднощів з виконанням обов`язків представника, у зв`язку з хворобою або інших обставин, не позбавлена можливості укласти договір з іншим адвокатом та звернутись до суду із позовом протягом процесуального строку.

Причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, зазначені представником позивача, є неповажними, представником позивача не наведено обставин, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення позивача чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

При цьому суд не знаходить інших підстав для визнання причин пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з п. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, суд вважає, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, вказані представником позивача, є неповажними.

Відтак, суд пропонує позивачу зазначити інші підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 241, 248, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Підстави пропуску строку звернення до суду, вказані представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Колєвої Юлії Леонідівни визнати неповажними.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Донцов Д.Ю.