Справа № 140/2806/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/2806/24 пров. № А/857/23445/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року у справі №140/2806/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міленіум Авто" до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, -

суддя в 1-й інстанції Денисюк Р. С.,

дата ухвалення рішення 22 серпня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Міленіум Авто" звернулося в суд з позовом до відповідача Волинської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості від 30 травня 2023 року №UA205170/2022/000004/2; від 13 червня 2023 року №UA205170/2023/000010/2; від 08 листопада 2023 року №UA205170/2023/000040/1; від 08 листопада 2023 року №UA205170/2023/0000041/1.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 30 травня 2023 року №UA205170/2023/000004/1; від 13 червня 2023 року №UA205170/2023/000010/2; від 08 листопада 2023 року №UA205170/2023/000040/1; від 08 листопада 2023 року №UA205170/2023/000041/1.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товару стало виявлення у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, які стали підставою для витребування додаткових документів, що б дали можливість митному органу належним чином перевірити розрахунок усіх числових складових митної вартості товарів та усунули сумніви щодо недостовірності заявлених відомостей про митну вартість товарів, та які надані на вимогу митного органу не були. При цьому митницею було враховано спрацювання профілів ризику АСАУР і наявність у митного органу цінової інформації щодо вищого рівня митної вартості на такі же товари. Таким чином, дії відповідача щодо винесення оскаржуваних рішень про коригування митної вартості імпортованих товарів є правомірними, обґрунтованими, здійснені в межах наданої законом компетенції і не порушують прав позивача. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ Міленіум Авто укладено зовнішньоекономічні контракти з іноземними компаніями, а саме: 15 травня 2023 року за №17-05 укладено контракт з компанією Auto-Handel Transport Samochodowy Darius Idec (а.с. 18-19), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю тягач марки MAN, моделі TGX, 2015 року випуску з номером кузова НОМЕР_1 , технічний стан пошкоджений, а покупець прийняти і оплатити за нього обумовлену грошову суму.

Згідно з п.2.2 контракту ціна товару становить 16400 євро. Передача товару у власність покупця здійснюється протягом терміну дії договору на умовах DAP Луцьк згідно з правилами Інкотермс 2010. Розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку на рахунок продавця, або іншим способом, узгодженим сторонами.

02 червня 2023 року ТзОВ Міленіум Авто укладено з компанією Autohandel NRW контракт №05/2023 (а.с.30-31), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю автомобіль марки RENAULT, моделі Trafic з номером шасі НОМЕР_2 , 2021 року випуску, а покупець прийняти і оплатити за нього обумовлену грошову суму.

Відповідно до п.3.1 контракту ціна товару становить 12300 євро. Передача товару у власність покупця здійснюється протягом терміну дії договору на умовах DAP Луцьк, Рівне згідно з правилами Інкотермс 2010. Розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку на рахунок продавця, або іншим способом, узгодженим сторонами.

Додатковою угодою №001 від 05 червня 2023 року до контракту № 05/2023 від 02 червня 2023 року пункт 3.2 контракту викладено в новій редакції, згідно з якою передача товару у власність покупця здійснюється протягом терміну дії договору на умовах EXW-Munster згідно з правилами Інкотермс 2010 (а.с.32).

У свою чергу, 20 лютого 2023 року ТзОВ Міленіум Авто укладено контракт з компанією KANETO Sp. z o.o. №02-23 (а.с. 46-47), за умовами якого продавець зобов`язався передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Пунктом 3.1. цього контракту передбачено, що ціна кожного окремого товару визначається в інвойсі чи інших товаросупровідних документах, які не заборонені законодавством, а саме: євро (EURO) або долар США (USD).

Передача товару у власність покупця здійснюється протягом терміну дії договору на умовах DAP Рівне, Дубно, Луцьк, Ковель, Ужгород, Мукачево згідно з правилами Інкотермс 2010 (п.3.2 контракту).

Згідно з п.3.3. оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів як передоплата та/або по факту.

До вказаного контракту сторонами укладено Додаткову угоду №02-23-1 від 01 серпня 2023 року, якою пункт 3.3. контракту викладено у новій редакції, а саме: Оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів як оплата по факту постачання товару. Термін оплати заборгованості 1 рік (а.с. 48).

На виконання умов договорів компанії- експортери виставили позивачу рахунки-фактури, а саме: від 23 травня 2023 року №2023/05/08, згідно з яким вартість товару тягач марки MAN, 2015 року випуску з номером кузова НОМЕР_1 становить 16400 євро (а.с. 24). Вказаний рахунок-фактура виписаний компанією Auto-Handel Transport Samochodowy Darius Idec.

У свою чергу, компанія Autohandel NRW виставила позивачу рахунок-фактуру від 02 червня 2023 року №262023, згідно з яким вартість товару автомобіль марки RENAULT, моделі Trafic з номером шасі НОМЕР_2 становить 12300 євро (а.с.36).

Також компанією KANETO Sp. z o.o. складено рахунки-фактури (інвойси) від 24 жовтня 2023 року №78-10К на продаж транспортних засобів - сідельного тягача марки DAF, номер шасі НОМЕР_3 за ціною 8500 євро (а.с. 51) та від 24 жовтня 2023 року №76-10К на продаж сідельного тягача марки DAF, номер шасі НОМЕР_4 за ціною 8500 євро (а.с. 64).

29 травня 2023 року ТзОВ Міленіум Авто для митного оформлення ввезеного на територію України товару сідельного тягача, призначеного для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування, б/у, марки MAN, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 (а.с.110). Митна вартість товару становить 16400 євро (еквівалентно 644793,88 грн), яку визначено за першим методом. До митної декларації додано: рахунок-фактуру №2023/05/06 від 23 травня 2023 року, сертифікат з перевезення №PL/MF/AS 0620942 від 25 травня 2023 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 27 вересня 2019 року, платіжний документ №6 від 22 травня 2023 року, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №6082/23 від 29 травня 2023 року, зовнішньоекономічний договір №17-05 від 15 травня 2023 року, копію митної декларації країни відправлення 23PL445010Е1367533 від 25 травня 2023 року.

Крім того, 12 червня 2023 року для митного оформлення ввезеного на територію України товару автомобіля вантажного, б/у, призначеного для перевезення вантажів по дорогах загального користування марки RENAULT, моделі Trafic, 2021 року виготовлення, номер шасі НОМЕР_2 ТзОВ Міленіум Авто подало МД №23UA84U4 (а.с.124). Фактурна вартість імпортованого товару становить 12300,00 євро; митну вартість визначено на рівні 492602,50 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 200 євро), з урахуванням витрат на транспортування в сумі 200 євро, за першим методом. До митної декларації додано: рахунок-фактуру №262023 від 02 червня 2023 року, декларацію про походження товару №6896/23 від 12 червня 2023 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 від 22 травня 2023 року, платіжний документ №8 від 07 червня 2023 року, довідка про транспортні витрати від 12 червня 2023 року, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №6896/23 від 12 червня 2023 року, зовнішньоекономічний договір №05/2023 від 02 червня 2023 року, доповнення до договору №001 від 05 червня 2023 року, копію митної декларації країни відправлення 23DE96E9 від 05 червня 2023 року.

Також, 07 листопада 2023 року для митного оформлення ввезеного на територію України товару сідельного тягача, призначеного для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки DAF, 2016 року виготовлення, номер шасі XLRTGH4300G116646 ТзОВ Міленіум Авто подало МД №23UA67U3 (а.с.141). Митна вартість товару становить 8500 євро (еквівалентно 329125,10 грн), яку визначено за першим методом. До митної декларації додано: рахунок-проформу від 12 жовтня 2023 року №, рахунок-фактуру №78-10К від 24 жовтня 2023 року, супровідний документ Т1 №23GBD9D5 від 20 жовтня 2023 року, декларацію про походження товару №78-10К від 24 жовтня 2023 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 від 28 вересня 2023 року, платіжний документ № НОМЕР_9 від 13 жовтня 2023 року, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №16778/23 від 07 листопада 2023 року, зовнішньоекономічний договір №02-23 від 20 лютого 2023 року, доповнення до договору №02-23-1 від 01 серпня 2023 року, копію митної декларації країни відправлення 23UA67U3 від 07 листопада 2023 року.

Крім того, 07 листопада 2023 року ТзОВ Міленіум Авто для митного оформлення ввезеного на територію України товару сідельного тягача, призначеного для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки DAF, 2016 року виготовлення, номер шасі НОМЕР_10 (а.с.153). Митна вартість товару становить 8500 євро (еквівалентно 329125,10 грн), яку визначено за першим методом. До митної декларації додано: рахунок-проформу від 12 жовтня 2023 року №, рахунок-фактуру №76-10К від 24 жовтня 2023 року, супровідний документ Т1 №23GB4653 від 23 жовтня 2023 року, декларацію про походження товару №76-10К від 24 жовтня 2023 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_11 від 16 березня 2023 року, платіжний документ № НОМЕР_9 від 13 жовтня 2023 року, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №16777/23 від 07 листопада 2023 року, зовнішньоекономічний договір №02-23 від 20 лютого 2023 року, доповнення до договору №02-23-1 від 01 серпня 2023 року, копію митної декларації країни відправлення 23UA69U1 від 07 листопада 2023 року.

При цьому, здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею в електронних повідомленнях з посиланням на розбіжності у поданих документах декларанту було запропоновано подати документи:

- по МД №23UA67U0 від 29 травня 2023 року - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару;

- по МД №23UA84U4 від 12 червня 2023 року договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, транспортні документи (контракт, рахунки, калькуляція транспортних витрат тощо);

- по МД №23UA67U3 від 07 листопада 2023 року та МД №23UA69U1 від 07 листопада 2023 року - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару платіжні документи згідно даної операції, декларацію країни відправлення Великобританія.

Декларантом на вимогу митниці надано листи-пояснення від 26 травня 2023 року, від 13 червня 2023 року та від 08 листопада 2023 року та листами від 30 травня 2023 року, від 13 червня 2023 року та від 08 листопада 2023 року повідомив про відсутність додаткових документів для підтвердження митної вартості та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених ч.3 ст.53 МКУ.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 30 травня 2023 року №UA 205170/2023/000004/1 (а.с.17), від 13 червня 2023 року №UA 205170/2023/000010/2 (а.с.29), від 08 листопада 2023 року №UA 205170/2023/000040/1 (а.с.43) та від 08 листопада 2023 року №UA 205170/2023/000041/1 (а.с.56), а також сформувала картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205170/2023/000438 (а.с.16), №UA205170/2023/000488 (а.с.28), №UA205170/2023/000880 (а.с.42) та №UA205170/2023/000881 (а.с.55).

У графі 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності. Такими розбіжностями відповідач визначив:

1) за МД №23UA67U0 від 29 травня 2023 року числове значення, зазначене в декларації країни відправлення 23PL445010E1367533 від 25 травня 2023 року - 76 046 польських злотих не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 23 травня 2023 року №2023/05/06 -74 241,16 польських злотих; відповідно до вказаного в інвойсі №2023/05/06 від 23 травня 2023 року продавцем (власником) транспортного засобу є AUTOHANDEL TRANSPORT SAMOCHODOWY Dariusz Idec Kotowa Wola 259, 37-416 Zbydniow, Polska, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 зазначений власник транспортного засобу - SARL LAILLY TRANSPORTS, що свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу; в гр. 70 платіжного доручення №6 від 22 травня 2023 року зазначена проформа 2023/05/05 від 15 травня 2023 року, однак даний документ не подано до митного оформлення.

2) за МД №23UA84U4 від 12 червня 2023 року - довідка про надання транспортних витрат від 12 червня 2023 року видана - EL SAED MOUSTAFA, контракт про перевезення не поданий до митного оформлення. Вказане свідчить про можливе заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості; відповідно до вказаного в інвойсі №262023 від 02 червня 2023 року продавцем (власником) транспортного засобу є Autohandel NRW August-Horch-Str 5, 48157 Munster, Deutschland, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 зазначений власник транспортного засобу - EL SAED MOUSTAFA ALFERSHEIDE 31 Munster. Згідно з декларацією країни відправлення №23DE96E9 відправником є фізична особа EL SAED MOUSTAFA; в гр. 70 платіжного доручення №8 від 07 червня 2023 року зазначена проформа 262023 від 02 червня 2023 року, однак даний документ не подано до митного оформлення;

3) за МД №23UA67U3 від 07 листопада 2023 року та МД №23UA69U1 від 07 листопада 2023 року - супровідний документ Т1 №23GBD9D5 від 20 жовтня 2023 року містить інформацію щодо транзитної операції товару 1, декларація країни відправлення не подана до митного оформлення; в платіжному документі №CEN540 від 13 жовтня 2023 року зазначена сума 12000 GBP не відповідає сумі в інвойсі №78-10K від 24 жовтня 2023 року - 8500 євро; відповідно до вказаного в інвойсі №78-10K від 24 жовтня 2023 року продавцем (власником) транспортного засобу є KANETO Sp. z o.o. ul. Lubartowska 71a, 20-123 Lublin, Polska, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 зазначений власник транспортного засобу - FRAIKIN LTD 02921 2M MIDDLEMARCH BUSINESS PARK SISKIN DRIVE COVENTRY- інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті, що свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу.

В оскаржуваних рішеннях також вказано, що зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено на підставі цінової інформації, наявної в митного органу щодо вартості товарів, митне оформлення яких здійснене на рівні 17500 євро за МД №UA204080/2023/5498 від 19 травня 2023 року (оскаржуване рішення №UA205170/2023/000004/1 від 30 травня 2023 року), на рівні 18000 євро за МД №UA205170/2023/7656 від 21 березня 2023 року (оскаржуване рішення №UA205170/2023/000010/2 від 13 червня 2023 року), на рівні 20000 євро за МД №UA204080/2023/18934 від 28 вересня 2023 року (оскаржуване рішення №UA205170/2023/000040/1 від 08 листопада 2023 року) та на рівні 20000 євро за МД №UA204080/2023/18934 від 28 вересня 2023 року (оскаржуване рішення №UA205170/2023/000041/1 від 08 листопада 2023 року).

Також в оскаржуваних рішення зазначається, що митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA28U7 від 02 червня 2023 року (а.с.15), МД №23UA44U8 від 147 червня 2023 року (а.с.27), МД №23UA38U0 від 08 листопада 2023 року (а.с.41) та МД №23UA40U2 від 08 листопада 2023 року (а.с.54) відповідно шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся у суд із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару, подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числове значення митної вартості товару, при цьому, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу, а тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.4 ст.53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частини 1, 2 ст.55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Крім того, ч.1 ст.58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. У частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується, а саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями статті 64 МК України.

За змістом ст.64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Ч.4 ст.54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: «тягач марки MAN, моделі TGX, 2015 року випуску з номером кузова НОМЕР_1 , автомобіль марки RENAULT, моделі Trafic з номером шасі НОМЕР_2 , 2021 року випуску, сідельний тягач марки DAF, номер шасі НОМЕР_3 , сідельний тягач марки DAF, номер шасі НОМЕР_4 ».

Для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант подав разом із МД №23UA67U0 від 29 травня 2023 року, МД №23UA84U4 від 12 червня 2023 року, МД №23UA67U3 від 07 листопада 2023 року та МД №23UA69U1 від 07 листопада 2023 року такі документи: рахунки-фактури №2023/05/06 від 23 травня 2023 року, №262023 від 02 червня 2023 року, №78-10К від 24 жовтня 2023 року, №76-10К від 24 жовтня 2023 року, сертифікат з перевезення №PL/MF/AS 0620942 від 25 травня 2023 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 27 вересня 2019 року, № НОМЕР_7 від 22 травня 2023 року, №3 від 28 вересня 2023 року, №3 від 16 березня 2023 року, платіжні документи №6 від 22 травня 2023 року, №8 від 07 червня 2023 року, №CEN540 від 13 жовтня 2023 року, №CEN540 від 13 жовтня 2023 року; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями №6082/23 від 29 травня 2023 року, №6896/23 від 12 червня 2023 року, №16778/23 від 07 листопада 2023 року, №16777/23 від 07 листопада 2023 року, зовнішньоекономічні договори №17-05 від 15 травня 2023 року, №05/2023 від 02 червня 2023 року з доповненням №001 від 05 червня 2023 року, №02-23 від 20 лютого 2023 року з доповненням №02-23-1 від 01 серпня 2023 року, копії митних декларацій країни відправлення 23PL445010Е1367533 від 25 травня 2023 року, 23DE96E9 від 05 червня 2023 року, 23UA67U3 від 07 листопада 2023 року, 23UA69U1 від 07 листопада 2023 року; декларації про походження товару №6896/23 від 12 червня 2023 року, №78-10К від 24 жовтня 2023 року, №76-10К від 24 жовтня 2023 року; довідку про транспортні витрати від 12 червня 2023 року; рахунки-проформи від 12 жовтня 2023 року №, від 12 жовтня 2023 року № та супровідні документи Т1 №23GBD9D5 від 20 жовтня 2023 року, Т1 №23GB4653 від 23 жовтня 2023 року.

Подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Матеріалами справи стверджується, що контрактами від 15 травня 2023 року за №17-05, від 02 червня 2023 року №05/2023, від 20 лютого 2023 року №02-23 визначено предмет та умови поставки, строк дії контрактів та основні зобов`язання продавців та покупця

При цьому, пунктом 3.1. контракту від 15 травня 2023 року за №17-05 сторонами погоджено, що ціна товару становить 16400 євро; пунктом 3.1. контракту від 02 червня 2023 року за №05/2023 сторонами погоджено, що ціна товару становить 12300 євро, а контрактом від 20 лютого 2023 року №02-23 сторонами визначено, що ціна кожного окремого товару визначається в інвойсі чи інших товаросупровідних документах, які не заборонені законодавством, а саме євро (EURO) або долар США (USD).

Згідно з рахунками-фактурами від 23 травня 2023 року №2023/05/08 вартість товару становить 16400 євро (а.с.24); від 02 червня 2023 року №262023 становить 12300 євро (а.с.36); рахунків-фактур (інвойсів) від 24 жовтня 2023 року №78-10К (а.с.51) та від 24 жовтня 2023 року №76-10К вартість становить 8500 євро за кожний товар (а.с.64). Цими документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість та ціну.

Крім того, ціна товару в рахунках-фактурах від 23 травня 2023 року №2023/05/06, від 02 червня 2023 року №262023, від 24 жовтня 2023 року №78-10К та від 24 жовтня 2023 року №76-10К відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №23UA67U0 від 29 травня 2023 року, МД №23UA84U4 від 12 червня 2023 року, МД №23UA67U3 від 07 листопада 2023 року та МД №23UA69U1 від 07 листопада 2023 року.

Суд першої інстанції правильно зазначив про те, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах, які підтверджують митну вартість товару.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана в МД №23UA67U0 від 29 травня 2023 року, МД №23UA84U4 від 12 червня 2023 року, МД №23UA67U3 від 07 листопада 2023 року та МД №23UA69U1 від 07 листопада 2023 року ціна оцінюваних товарів відповідає тій, що зазначена в рахунках-фактурах (інвойсах) від 23 травня 2023 року №2023/05/06, від 02 червня 2023 року №262023, від 24 жовтня 2023 року №78-10К, від 24 жовтня 2023 року №76-10К та становить 16400 євро, 12300 євро (з врахуванням витрат на транспортування в сумі 200 євро), 8500 євро та 8500 євро, відповідно.

Крім того, на підтвердження проведеної оплати за товар у відповідності до умов поставки декларант надав митному органу платіжні інструкції в іноземній валюті або банківських металах №6 від 22 травня 2023 року (а.с.22), №8 від 07 червня 2023 року (а.с.35), квитанції від 13 жовтня 2023 року (а.с.52,65) про оплату за товар на адресу іноземних контрагентів коштів.

Таким чином, наведені вище обставини підтверджують відсутність підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

При цьому, зі змісту оскаржуваного рішення від 30 травня 2023 року №23UA205170/2023/000004/1 вбачається, що числове значення, зазначене в декларації країни відправлення 76046 польських злотих не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 23 травня 2023 року №2023/05/06 74241,16 польських злотих. Даючи правову оцінку вказаним доводами колегія суддів зазначає наступне.

Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Матеріалами справи стверджується, що декларантом до митної декларації був наданий інвойс, за яким здійснювалась відповідна операція. У свою чергу, інвойс є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належать до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту. Твердження митного органу про наявність розбіжностей у вартості товару, зазначеній в рахунку-фактурі (інвойсі) та у декларації країни відправлення, яка зазначена, не може бути підставою для коригування митної вартості з огляду на те, що відповідно до контракту від 15 травня 2023 року №17-05 вартість товару визначається в Євро та становить 16400 євро. Тобто, вартість товарів у польських злотих сторонами контракту взагалі не визначалась.

Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

Так, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість гартованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Щодо доводів митного органу про те, що в оскаржуваних рішеннях від 30 травня 2023 року №3UA205170/2023/000004/1, від 13 червня 2023 року №UA205170/2023/000010/2 у графі 70 платіжних доручень №6 від 22 травня 2023 року та №8 від 07 червня 2023 року зазначені проформи №2023/05/06 від 15 травня 2023 року та №262023 від 02 червня 2023 року, відповідно, проте такі не подані до митного оформлення, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив їх безпідставним з огляду на те, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). З матеріалів справи вбачається, що позивачем до митного оформлення товару як за МД 23UA67U0 від 29 травня 2023 року так за МД №23UA84U4 від 12 червня 2023 року подавався один з обов`язкових документів - рахунки-фактури (інвойси) від 23 травня 2023 року №2023/05/06, від 02 червня 2023 року №262023, якими підтверджено рівень митної вартості задекларованих товарів, а тому додаткове подання ще й рахунку-проформи є безпідставним.

Крім того, щодо покликань митного органу в оскаржуваних рішеннях від 08 листопада 2023 року №UA205170/2023/000040/1 та від 08 листопада 2023 року №UA205170/2023/000041/1 на те, що в платіжних документах №CEN540 від 13 жовтня 2023 року зазначена сума 12000 GBR не відповідає сумі в інвойсі №78-10К від 24 жовтня 2023 року - 8500 євро, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ Міленіум Авто разом з МД №23UA67U3 та МД №23UA69U1 від 07 листопада 2023 року до митного оформлення подано рахунки-проформи від 12 жовтня 2023 року № та № у яких зазначено, що вартість товару - сідельних тягачів, марки DAF, номер шасі НОМЕР_3 та марки DAF, номер шасі НОМЕР_4 становить 6000 GBR кожний (а.с.50, 63). Ці товари відповідають товарам, вказаним в інвойсах від 24 жовтня 2023 року №78-10К та від 24 жовтня 2023 року №76-10К.

При цьому, позивач повідомив митний орган про вказану обставину, що підтверджується листами від 13 червня 2023 року та від 08 листопада 2023 року (а.с.44-45, 57-58), що свідчить про те, що поданий платіжний документ №CEN540 від 13 жовтня 2023 року на суму 12000 GBR підтверджує оплату товару відповідно до двох рахунків-фактур від 24 жовтня 2023 року №76/10К та №78-10К та спростовує доводи апелянта про наявність розбіжностей в оплаті товару, оскільки придбані товари оплачені ТзОВ Міленіум Авто у повному обсязі та відповідачу надано достатньо документів на підтвердження даного факту.

Щодо доводів відповідача про наявність розбіжностей в частині продавця товару, вказаних в інвойсах та у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів, то колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи стверджується, що згідно з рахунками-фактурами №2023/05/06 від 23 травня 2023 року, продавцем (власником) транспортного засобу є AUTOHANDEL TRANSPORT SAMOCHODOWY Dariusz Idec Kotowa Wola 259, 37-416 Zbydniow, Polska, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 зазначений власник транспортного засобу - SARL LAILLY TRANSPORTS; згідно з інвойсом №262023 від 02 червня 2023 року продавцем (власником) транспортного засобу є Autohandel NRW August-Horch-Str 5, 48157 Munster, Deutschland, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 зазначений власник транспортного засобу - EL SAED MOUSTAFA ALFERSHEIDE 31 Munster; в інвойсі №78-10K від 24 жовтня 2023 року продавцем (власником) транспортного засобу є KANETO Sp. z o.o. ul. Lubartowska 71a, 20-123 Lublin, Polska, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 зазначений власник транспортного засобу - FRAIKIN LTD 02921 2M MIDDLEMARCH BUSINESS PARK SISKIN DRIVE COVENTRY, разом з тим, колегія суддів зазначає, що на митну вартість товару жодним чином не впливає вищевказана обставина, оскільки продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою.

Крім того, щодо доводів митного органу в рішенні від 13 червня 2023 року №UA205170/2023/000010/2 про те, що позивачем не надано контракт про перевезення товару, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.6,8 ч.2 ст.53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, товар поставлявся на умовах EXW. Ці умови означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і оплатити перевезення від підприємства-продавця до пункту призначення, включаючи навантаження, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

При цьому, визначаючи митну вартість товару за МД №23UA84U4 від 12 червня 2023 року за першим методом, декларант відповідно до пункту 10 статті 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару у сумі 200 євро, що не заперечується відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що ТзОВ Міленіум Авто для підтвердження понесення витрат на транспортування відповідачу було надано до митного оформлення довідку про транспортні витрати з доставки транспортного засобу, зазначеного в інвойсі №262023 від 02 червня 2023 року, видану компанією Autohandel NRW (а.с. 132), за змістом якої витрати до кордону України становлять 200 євро; страхування вантажу не проводилося.

Таким чином, декларант надав митному органу усі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару, натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Крім того, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів того, що надані позивачем документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

При цьому, однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, а тому підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом відсутні, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність вимоги митного органу про надання договору з третіми особами, пов`язаними з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, однак відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів та прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом відсутні, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Даючи правову оцінку митним деклараціям UA204080/2023/5498 від 19 травня 2023 року, де зазначено рівень митної вартості 17500 євро, МД UA205170/2023/7656 від 21 березня 2023 року, де зазначено рівень митної вартості 18000 євро, МД UA204080/2023/18934 від 28 вересня 2023 року, де зазначено рівень митної вартості 20000 євро, які були використані відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а керувався вже наявною у митного органу цінової інформацією.

При цьому, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім того, будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Щодо спрацювання системи управління ризиками, то суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що це є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів, не встановлено, тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року у справі №140/2806/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 04 вересня 2025 року.