Справа № 202/3308/25
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/3308/25
Провадження № 2-а/202/43/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі головуючого судді Доценко С.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

07.04.2025 представник позивача, який діє в його інтересах звернувся до суду з позовною заявою в якій просив суд скасувати, як незаконну, постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 N? 1243 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 28.03.2025 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (винесену 28.03.2025, закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 28.03.2025, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 (Позивача) винесена постанова N? 1243 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП. Згідно до вказаної постанови Позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210' КУпАП , яке полягала в тому, що військовозобов?язаний запасу ОСОБА_3 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14 год. 00 хв. 28.11.2024 за повісткою N? 1214880, яка відповідно до вимог чинного законодавства є такою, що вручена йому під особистий підпис у встановленому законом порядку. Доказів наявності поважних причин неприбуття за повісткою не надав. Приймаючи до уваги, що 24.02.2022 у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, військовозобов?язаний запасу ОСОБА_3 порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто допустив порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Накладено стягнення в виді штрафу, в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн. 00 коп. Копію відповідної постанови N? 1243 ОСОБА_3 отримав 28.03.2025.

Позивач вважає постанову незаконною й такою, що підлягає скасуванню, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, стало його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення даних.

Відповідно до статті 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов?язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина 1 статті 247 КУПАП).

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна повістка N 1214880, яка сформована на ім`я ОСОБА_3 , зі змісту якої ОСОБА_3 належить з?явитися за адресою до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 год. 30 хв. 28.11.2024 для уточнення даних. Повістка датова 16.11.2024. Відправлена засобами АТ «Укрпошта», накладна N? 060. Рух відправлення (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html): Прийнято 05300 м. Київ Україна 19.11.2024,Прибуло до Відділення 49130 м. Дніпро Україна 20.11.2024, Повернення Відправнику (Одержувач відсутній за вказаною адресою)49130 м. Дніпро Україна 03.12.2024, Вручено Відправнику 49051 м. Дніпро Україна 06.12.2024

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов?язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів. Центрального управління або регіональних органів СБУ с: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов?язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв?язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача для уточнення даних.

П. 82 Правил надання послуг поштового зв?язку N 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. N 1071) передбачено, що рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об?єкта поштового зв?язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.Позивачеві жодних телефонних дзвінків не поступало, та до абонентської скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою ТЦК не було покладено; адресу ОСОБА_1 не змінював.

Це свідчить про відсутність доказів того, що Позивач був належним чином повідомлений про необхідність з?явитись до ТЦК та СП на визначену дату.

Крім того, окремо необхідно акцентувати на порушення з боку відповідача строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, згідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП зазначено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. В цьому випадку ключовою датою (відправною точкою) с саме дата виявлення правопорушення (або ймовірного правопорушення).

З урахуванням вимог п.п. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (постанова КМУ N? 560), це саме 03.12.2024 (день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи). Отже, саме адміністративне стягнення повинно бути накладено не пізнише 3-х місяців після 03.12.2024 (а саме не пізніше 03.03.2025). В порушення цієї норми, стягнення на ОСОБА_3 накладено згідно постанови 28.03.2025, тобто поза межами строків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. До постанови не надані докази на підтвердження адміністративного порушення в діях позивача.

Ухвалою суду від 07.04.2025 року відкрите провадження по справі та витребувані матеріли справи про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача отримав копію ухвали суду та копію позовної заяви з додатками у вигляді електронного документу 09.04.2025 року в 19:49:51 в електронний кабінет, але ж у встановлений судом строк відзив не подав , матеріали справи про адміністративне правопорушення не надав.

Справа була розглянута без участі осіб на підставі наданих доказів.

Дослідивши заяви по суті справи та, оцінивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно з постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення № 1243 від 28.03.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в тому , що військовозобов?язаний запасу ОСОБА_3 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14 год. 00 хв. 28.11.2024 за повісткою N? 1214880, яка відповідно до вимог чинного законодавства є такою, що вручена йому під особистий підпис у встановленому законом порядку. Доказів наявності поважних причин неприбуття за повісткою не надав. Приймаючи до уваги, що 24.02.2022 у зв?язку з військовою агресією російської федерації протим України, введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, військовозобов?язаний запасу ОСОБА_3 порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто допустив порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Накладено стягнення в виді штрафу, в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн. 00 коп. Копію відповідної постанови N? 1243 ОСОБА_3 отримав 28.03.2025 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень

Сама постанова не містить доказів на підтвердження вчинення правопорушення , а має лише посилання на протокол №1243 від 28.03.2025 року про адміністративне правопорушення.

При дослідженні протоколу №1243 від 28.03.2025 встановлено , що правопорушення виявлене під час того як Охмат 28.03.2025 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 і було виявлено під час перевірки його військово-облікових документів , що останній перебуває в розшуку. До протоколу додано лише копія повістки № 12214880 та конверт на 2 аркушах.

Статтею 210 -1 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненних в особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов?язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов?язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від21жовтня 1993 року N 3543-XII (далі по тексту Закон N 3543-XII).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 та частини статті 22 Закону N 3543-XII громадяни зобов?язані з?являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов?язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов?язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов?язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов?язані з?явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов?язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов?язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов?язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абзацу 2 пункту 56 "Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. N 352 (далі по тексту Положення N 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17.

Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Розпорядження керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки розсилається відповідним органам місцевого самоврядування, керівникам підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти.

Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. N 154 (далі по тексту Положення N 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов?язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із пунктом 8 Положення N 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов?язків є виконання законодавства з питань військового обов?язку і військової служби. мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов?язаних та резервістів на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов?язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

На виконання пункту 9 Положення N 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов?язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Згідно з абзацом 3 частини 9 статті 29 Закону N 2232-ХII поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов?язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов?язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 N 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов?язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Із матеріалів доданих до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено, що позивачу дійсно 06.11.2024 року було сформовано повістку ІНФОРМАЦІЯ_4 про явку для уточнення даних на 28.11.2024 року на 14.:00.

Відповідно до копії рекомендованого листа, встановлено, що повістка повернулась без вручення з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою»

Разом з тим, у п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період передбачають варіанти підтвердження про вручення повістки, яку надіслали поштою: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ТЦК іншу адресу місця проживання.

Отже, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є отримання поштового відправлення із підтвердженням цього факту, відмова отримати поштове відправлення із відповідною відміткою про це, поставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ТЦК іншу адресу місця проживання. При цьому , зазначено, що якщо військовозобов`язаний відмовився від отримання або не проживає за вказаною місцем реєстрації/адресою проживання, то повістка, відправлена поштою, однаково вважатися врученою.

Таким чином, суд вважає, що позивач був належним чином повідомлений про виклик до ТЦК та СП, але не з`явився, про причини неявки не повідомив. А тому у уповноваженої особи відповідача були підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення , щодо неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.11.2024 року складений лише 28.03.2025 року.

Відповідно до вимог ст.38 КУПАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210 - 1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Суд вважає, що датою виявлення правопорушення є дата неявки позивача за повісткою. Це 28.11.2024 року. Таким строк притягнення до адміністративної відповідальності до 28.02.2025 року . Протокол про адміністративне правопорушення був складений поза межами трьохмісячного строку з моменту виявлення правопорушення 28.03.2025 року

Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст.247 КУПАП.

Відповідно до положень ст.247 КУПАП при наявності обставин, які зазначені в цій статті, в тому числі і закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, провадження в справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю .

Разом з тим , відповідачем 28.03.2025 року, при наявності обставин, що виключають провадження в справі, був проведений розгляд справи про адміністративне правопорушення та прийнята оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, після спливу строків, притягнення особи до адміністративної відповідальності .

Таким чином, є всі підстави вважати, що постанова від 28.03.2025 року прийнята з порушеннями ст.38, 247 КУПАП.

За змістом ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена після спливу строків для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що відсутні підстави для повернення справи до компетентного органу , а тому необхідно постанову оскаржувану скасувати а провадження по справі закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на оплату судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією про сплату та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (в порядку ст. 139 КАС України)

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити .

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ? 1243 від 28.03.2025 року про прит ягніння до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) скасувати та закрити провадження в справі.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн ( шістсот п`ять гривень 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти ) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4,5 ст.250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.09.2025 року.

Суддя С. І. Доценко