Справа № 560/1653/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Житомир справа № 560/1653/25

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Хмельницького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" із позовом до Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.02.2024 року адміністративну справу №560/1653/25 передано за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду, у порядку ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України.

До Житомирського окружного адміністративного суду матеріали позовної заяви у справі №560/1653/25 надійшли 03 березня 2025 року.

Ухвалою суду від 10.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, адміністративну справу було призначено до розгляду за правилам спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Як зазначається в позові, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних №111 від 15.02.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року, №212 від 31.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року та зобов`язання вчинити дії щодо їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги Позивача обґрунтовані тим, що Позивачем в підтвердження поставки в 2023 році продуктів харчування Приватному акціонерному товариству "Ізяславський хлібзавод" були видані податкові накладні №111 від 15.02.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року, №212 від 31.03.2023 року, №265 від 12.04.2023року, №267 від 07.04.2023 року, №275 від 15.04.2023 року, №347 від 31.05.2023 року та №350 від 15.05.2023 року. Вказані податкові накладні були подані для проведення їх держаної реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. На вимогу податкового органу підприємством були надані письмові пояснення, до яких долучено копії відповідних документів бухгалтерського та податкового обліку на підтвердження поставок продуктів харчування і про проведені розрахунки.

Разом з тим, на думку Позивача, податковим органом в особі Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Житомирській області протиправно було зупинено реєстрацію такої накладної і в подальшому відмовлено в їх державній реєстрації по причині відповідності підприємства критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Такі рішення Відповідача, на думку представника Позивача, є протиправним, так як на підтвердження реальності вказаної господарської операцій надані всі необхідні документи бухгалтерського та податкового обліку.

Більш того, судовим рішенням в адміністративній справі №240/16026/23, яке набрало законної сили, підтверджено протиправність включення ТОВ "Авіс Плюс" до переліку платників податку на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості.

Представник Головного управління ДПС у Житомирській області, Відповідача-1, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечується і зазначається, що платнику правомірно було відмовлено в реєстрації спірних податкових накладних (№111 від 15.02.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року, №212 від 31.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року), так як на вимогу (повідомлення) податкового органу не було надано на підтвердження реальності господарської операції додаткові пояснення та повний пакет документів, а саме копії товаро-транспортних накладних на поставку товарів та жодних розрахункових документів на підтвердження господарських взаємовідносин з ПрАТ "Ізяславський хлібзавод".

Представник Державної податкової служби України, Відповідача-2, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечується і зазначається, що Позивачу правомірно було відмовлено в реєстрації податкових накладних. На думку представника Відповідача-2, відсутні підстави для задоволення позову по причині незрозумілості з точки зору платника рішень про зупинення реєстрації податкової накладної та невідповідності його критерію правової визначеності.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначений правовими нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (надалі Порядок № 1246), що були чинні на день виникнення спірних відносин.

Судом встановлено, що Позивачем в підтвердження поставки продуктів харчування Приватному акціонерному товариству "Ізяславський хлібзавод" були видані податкові накладні:

- №111 від 15.02.2023 року (а.с.204 т.1);

- №132 від 28.02.2023 року (а.с.206 т.1);

- №162 від 15.03.2023 року (а.с.208 т.1);

- №212 від 31.03.2023 року (а.с.210 т.1);

- №267 від 07.04.2023 року (а.с.214 т.1).

Доказів видачі Позивачем Приватному акціонерному товариству "Ізяславський хлібзавод" податкових накладних №265 від 12.04.2023 року, №275 від 15.04.2023 року, №347 від 31.05.2023 року та №350 від 15.05.2023 року до позову не долучено.

Судом встановлено, що Позивачем до податкового органу для проведення держаної реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних були подані:

- 10.03.2023 року податкову накладну №111 від 15.02.2023 року (а.с.205 т.1);

- 15.03.2023 року податкову накладну №132 від 28.02.2023 року (а.с.207 т.1);

- 05.04.2023 року податкову накладну №162 від 15.03.2023 року (а.с.209 т.1);

- 18.04.2023 року податкову накладну №212 від 07.04.2023 року (а.с.211 т.1);

- 05.05.2023 року податкову накладну №267 від 07.04.2023 року (а.с.215 т.1).

Доказів подання Позивачем до податкового органу для проведення держаної реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних №265 від 12.04.2023 року, №275 від 15.04.2023 року, №347 від 31.05.2023 року та №350 від 15.05.2023 року до позову не долучено.

Судом встановлено, що відповідно до долучених до позову квитанцій реєстрація податкових накладних №111 від 15.02.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року була зупинена, платнику запропоновано надати пояснення.

26.07.2024 року платником до податкового органу були надані пояснення до податкових накладних №111 від 15.02.2023 року, №212 від 31.03.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року. Жодних первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження реальності господарських операції з ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" до пояснень не було долучено (а.с.1-2 т.2).

За результатами розгляду вказаних пояснень Відповідачем-1 в особі Комісії 14.08.2024 року було прийнято оскаржувані рішення:

- №11634829/39657804 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" в реєстрації податкової накладної №111 від 15.02.2023 року;

- №11634801/39657804 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" в реєстрації податкової накладної №212 від 31.03.2023 року;

- №11634826/39657804 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" в реєстрації податкової накладної №132 від 28.02.2023 року;

- №11634817/39657804 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" в реєстрації податкової накладної №162 від 15.03.2023 року;

- №11634800/39657804 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" в реєстрації податкової накладної №267 від 07.04.2023 року.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні №11634829/39657804, відмова Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" в реєстрації податкової накладної №111 від 15.02.2023 року була зумовлена ненаданням/частковим наданням платником письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній (а.с.5 т.2).

Аналогічні причини були для прийняття оскаржуваних рішень про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" в реєстрації податкових накладних №212 від 31.03.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року (а.с.3-7 т.2).

Відповідно до висновків наведених у відзиві Відповідача-1 за своєю суттю оскаржувані рішення зумовлені виключно не наданням платником на вимогу податкового органу додаткових пояснень та копії товаро-транспортних накладних на підтвердження факту поставок товару ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" та розрахункових документів на підтвердження господарських взаємовідносин з ПрАТ "Ізяславський хлібзавод".

Такі доводи Відповідача-1 відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Як зазначено в позові, 01.01.2021 року між Позивачем та ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" було укладено договір купівлі-продажу №60 продовольчих товарів.

На підтвердження таких доводів Позивачем до позову долучено копію такого договору купівлі-продажу. В ході дослідження судом копії такого договору, встановлено, що відповідно до п.3.1 цього договору сторони домовилися, що "датою доставки (партії) Товару вважається дата, зазначена в товарно-транспортних накладних". Відповідно до вимог п.4.4 цього ж договору сторони домовилися, що "платежі за Товар, придбаний за цим договором, мають бути здійснені в готівковій або безготівковій формі протягом - (- ) днів з моменту отримання Товару або провести розрахунок за товар шляхом заліку зустрічних вимог" (а.с.131 т.1).

Суд враховує, що в розумінні положень п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Зазначене дає підстави суду зробити висновок, що в розумінні положень п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання Позивачем товарів ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" є дата доставки Товару, яка зазначена в товарно-транспортних накладних, або дата зарахування коштів від покупця на рахунок платника або дата оприбуткування коштів у касі платника податку, що сталися раніше.

Суд враховує, що Повивач на вимогу податкового органу не надав ні копій товаро-транспортних накладних на підтвердження факту поставок товару ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" ні розрахункових документів на підтвердження оплати товару зазначеного у податкових накладних №111 від 15.02.2023 року, №212 від 31.03.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року.

Тобто, Позивач всупереч вимогам п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України не обґрунтував підстав для складання спірних податкових накладних.

Як зазначено в спірній податковій накладній №111 від 15.02.2023 року, вона складена на підтвердження передачі Позивачем ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 6 найменувань на загальну суму 863,56 грн., в тому числі 143,93 грн. ПДВ, що мали місце 15.02.2023 року (а.с.204 т.1).

На підтвердження передачі Позивачем 15.02.2023 року ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 6 найменувань на загальну суму 863,56 грн., в тому числі 143,93 грн. ПДВ до позову не долучено жодних первинних документів бухгалтерського обліку.

Як зазначено в спірній податковій накладній №132 від 28.02.2023 року, вона складена на підтвердження передачі Позивачем ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 40 найменувань на загальну суму 4 528,70 грн., в тому числі 7 543,78 грн. ПДВ, що мали місце 28.02.2023 року (а.с.206 т.1).

На підтвердження передачі Позивачем 28.02.2023 року ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 40 найменувань на загальну суму 4 528,70 грн., в тому числі 7 543,78 грн. ПДВ, до позову не долучено жодних первинних документів бухгалтерського обліку.

Як зазначено в спірній податковій накладній №162 від 15.03.2023 року, вона складена на підтвердження передачі Позивачем ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 5 найменувань на загальну суму 500,22 грн., в тому числі 83,37 грн. ПДВ, що мали місце 15.03.2023 року (а.с.208 т.1).

На підтвердження передачі Позивачем 15.03.2023 року ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 5 найменувань на загальну суму 500,22 грн., в тому числі 83,37 грн. ПДВ, до позову не долучено жодних первинних документів бухгалтерського обліку.

Як зазначено в спірній податковій накладній №212 від 31.03.2023 року, вона складена на підтвердження передачі Позивачем ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 97 найменувань на загальну суму 11 770,42 грн., в тому числі 1 961,74 грн. ПДВ, що мали місце 31.03.2023 року (а.с.210 т.1).

На підтвердження передачі Позивачем 31.02.2023 року ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів97 найменувань на загальну суму 11 770,42 грн., в тому числі 1 961,74 грн. ПДВ, до позову не долучено жодних первинних документів бухгалтерського обліку.

Як зазначено в спірній податковій накладній №267 від 07.04.2023 року, вона складена на підтвердження передачі Позивачем ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 13 найменувань на загальну суму 1 886,86 грн., в тому числі 314,48 грн. ПДВ, що мали місце 07.04.2023 року (а.с.214 т.1).

На підтвердження передачі Позивачем 07.04.2023 року ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 13 найменувань на загальну суму 1 886,86 грн., в тому числі 314,48 грн. ПДВ, до позову долучено:

- копію видаткової накладної №ЦБ-1156 від 07.04.2023 року (а.с.60 т.1);

- копію товарно-транспортної накладної №АПЦБ-000156 від 07.04.2023 року (а.с.61 т.1).

Разом з тим, в ході дослідження судом копії вказаних видаткової накладної та товарно-транспортної накладної встановлено, що вони не містять жодної інформації про особу, які передані відповідні продовольчі товари та підписи такої особи на підтвердження отримання товару. В товарно-транспортній накладній відсутня інформація щодо транспортного засобу, яким здійснювалося перевезення, та щодо пункту розвантаження.

Більш того, Позивачем до позову долучено копію картки рахунку 361 щодо розрахунків з ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" за період з 01.01.2022 року по 17.01.2025 року. Разом з тим, вказана картка рахунку засвідчує про здійснення ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" на користь Позивача певних платежів лише протягом 2022 року. Жодної інформації про певні платежі ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" на користь Позивача за спірні періоди 2023 року в картці рахунку 361 відсутні.

Такі недоліки вказаних первинних документів та відсутність підтвердження про оплату такого товару не можуть підтверджувати факт поставки Позивачем 07.04.2023 року ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів 13 найменувань на загальну суму 1 886,86 грн., в тому числі 314,48 грн. ПДВ.

Крім того, до позову Позивачем долучено цілий ряд копій видаткових накладних та товарно-транспортних накладних щодо поставки Позивачем ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" продовольчих товарів різних найменувань, що мали місце 03.02.2023 року, 17.02.2023 року, 24.02.2023 року, 10.03.2023 року, 17.03.2023 року та 24.03.2023 року (а.с.48-79 т.1).

Разом з тим, в позові відсутні жодні обґрунтування того яким чином вказані документи вплинули на видачу податкових накладних №111 від 15.02.2023 року, №212 від 31.03.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року.

Як вже зазначалося судом, в розумінні положень п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця.

Разом з тим, досліджені судом долучені до позову копії первинних документів бухгалтерського обліку свідчать про відсутність постачання Позивачем ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" відповідних продовольчих товарів певного виду, асортименту та вартості, що відображені в податкових накладних №111 від 15.02.2023 року, №212 від 31.03.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року і, як наслідок - про відсутність податкових зобов`язань з податку на додану вартість та підстав для складання таких податкових накладних.

Відтак, ненадання Позивачем як платником на вимогу Відповідача-1 відповідних документів бухгалтерського обліку на підтвердження господарської операції, відображеної в податкових накладних №111 від 15.02.2023 року, №212 від 31.03.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року, правомірно слугувало підставою для відмови податковим органом в ухваленні рішення про їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Одночасно суд враховує доводи Позивача, наведені в позові, що наявності рішення Житомирського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №240/16026/23, яке набрало законної сили, яким підтверджено протиправність включення ТОВ "Авіс Плюс" до переліку платників податку на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості.

Разом з тим, таке рішення не може підтверджувати наявність господарських відносин Позивача з ПрАТ "Ізяславський хлібзавод" щодо постачання відповідних продовольчих товарів саме 15.02.2023 року, 31.03.2023 року, 28.02.2023 року, 15.03.2023 року та 07.04.2023 року і, як наслідок, для складання податкових накладних №111 від 15.02.2023 року, №212 від 31.03.2023 року, №132 від 28.02.2023 року, №162 від 15.03.2023 року та №267 від 07.04.2023 року.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіс Плюс" до Головного управління ДПС у Житомирській області та Державної податкової служби України в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

05.09.25