Справа № 215/6009/25
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/6009/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

16.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДПП НПУ, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 5184214 від 09.07.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу за ч. 1 ст. 126 КУпАП у розмірі 425 грн., оскільки вона є незаконною.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що постановою Інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Стрибайло Н.Ю. серії ЕНА № 5184214 від 09.07.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУПАП за те, що 09.07.2025 року о 21:10 годині в м. Кривий Ріг по вул. Пляжній. 2 керуючи транспортним засобом "Daewoo Lanos" з державним номерним знаком НОМЕР_1 він порушив вимоги п.2.4 а ПДР України, а саме не пред?явив у спосіб, який дас можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, які містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною. Зазначає, що 17.03.2024 року о 21:51 він дійсно рухався на автомобілі "Daewoo Lanos" з державним номерним знаком НОМЕР_1 та в м. Кривий Ріг по вул. Пляжній, 2 та був зупинений поліцією, які рухались позаду його транспортного засобу, на що він виконав вимогу поліції про зупинку, та до нього одразу підійшов поліцейський та почав вимагати посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, повідомивши, що ОСОБА_1 був зупинений на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію". На запитання, яке саме правопорушення позивач вчинив, у відповідь почув що він можливо вчинив порушення, передбачене ст. 122-5 КУпАП, а саме те, що на його автомобілі ніби то встановлений спеціальний звуковий сигнальний пристрій, що має змінну основну частоту. Позивач заперечив даний факт, так як на його транспортному засобі наявний лише звуковий сигнал, який було встановлено заводом-виробником, та попросив у поліції надати доказ його порушення, на що законна вимога позивача була проігнорована та поліцейські і далі продовжували посилатись на п.3 ч.1 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" та повідомили що у разі відмови від надання документів відносно нього буде складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.2.4а ПДР, а саме що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не надав для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Позивач звертає увагу на те, що конкретної причини зупинки транспортного засобу у поліції не було, вони не змогли пояснити звідки вони взяли інформацію про порушення позивачем ст. 122-5 КУпАП, та почали вимагати його документи.

Також зазначає, що якщо у поліцейських дійсно була інформація про вчинення позивачем будь-яких протиправних дій то вони повинні були йому надати або орієнтування на нього чи його транспортний засіб або мали посилатися на номер реєстрації повідомлення у Інформаційно-комунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України". Якщо до них звернулись громадяни з усним повідомленням про вчинення позивачем будь-якого порушення то спочатку поліцейські згідно до ч.2 ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію" та Наказу МВС № 100 08.02.2019 року "Про порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події " зобов?язані були вжити заходів реагування та зареєструвати даний факт у вказаній вище системі і в подальшому посилатись на даний номер реєстрації повідомлення. Даних дій поліцейськими зроблено не було. Позивачу, як доказ законності зупинки згідно вказаних норм не було надано ні номеру реєстрації події за його участю, ні орієнтування відносно нього або його транспортного засобу.

Позивач вказує, що під час зупинки поліція не навела ні підстави вважати що він вчинив чи мав намір вчинити порушення, ні доказів, які б свідчили про вчинення ним порушення, натомість безпідставно, всупереч законодавства вимагали у нього документи, проігнорували те, що він не відмовлявся від пред?явлення документів після надання доказів. Зазначає, що адміністративний протокол відносно нього за ст.. 122-5 КУПАП складено не було, так як доказів порушення не було, що підтвердили і поліцейські, тому вважає дії поліції незаконними, здійсненими усупереч вимог ст.19 Конституції України, ст.32, 35 ЗУ "Про Національну поліцію", а також усупереч вимог ст.9, 247, 251 КУПАП, і тому просить суд скасувати постанову.

Крім того зазначає, що під час складання постанови серії ЕНА №5184214 інспектор допустив грубе порушення ч.3 ст.283 КУпАП, у якій йдеться про те, що постанова має містити відомості про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Дійсно, у фабулі постанови написані відомості про те, що запис здійснювався на бодікамери № 477469 та № 471836, але у пункті № 7 даної постанови "До постанови додаються", у якій мають бути вказані додатки та докази, які підкріплюють правомірність даної постанови згадок про ці технічні пристрої немає, що є грубим порушенням вимог статті 283 КУпАП та Наказу МВС № 1375 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», та є підставою для визнання доказу недопустимим.

В своїй відповіді на відзив, яка надійшла до суду 06.08.2025, позивач вказав, що вимога про зупинку була незаконною та не доведеною.

Стислий виклад заперечень відповідача.

04.08.2025 року на адресу суду від представника відповідача ДПП НПУ, Кушнір О.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві представник відповідача, окрім посилання на норми КУпАП, КАС України, ЗУ «Про Національну поліцію», зазначила, що 09.07.2025 об 21 год. 10хв. під час несення служби в складі автопатруля «Буран-101», старший лейтенант поліції Вінник В.В. та старший лейтенант поліції Стрибайло Н.Ю. в Тернівському районі міста Кривий Ріг на пляжі поблизу вулиці Пляжна було зупинено транспортний засіб Део Ланос НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з порушенням правил дорожного руху, а сааме подання звукового сигналу, який мав ознаки спеціального, 9.5 ПДР в межах населеного пункту (відеозапис сlір-0 00хв:50сек), під час спілкування водієві ОСОБА_1 неодноразово було повідомлено про причину зупинки (відеозапис сlip-0 02хв:19сек, 04хв:35сек) але водій відмовився надати водійське посвідчення чи інший документ, що підтверджує його особу (відеозапис сlір-0 03хв:27сек). Заперечував свою причетність до скоєння адміністративного правопорушення за ст. 122-2 КУПАП, та в певний час під час спілкування розпочав рух на транспортному засобі, не зважаючи на заборону продовження подальшого руху, здійснив різке прискорення (відеозапис сlір-0 09хв:25сек), в результаті переслідування і зупинки транспортного засобу в гаражному кооперативі по вулиці Пляжна ОСОБА_1 продовжував вчиняти злісну непокору, а саме не надавав документи, що посвідчують його особу, та чинив пасивний опір під час адміністративного затримання (відеозапис сliр-0 11хв:54сек). Від ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, про що було йому повідомлено та запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп?яніння (відеозапис сlір-1 06хв:43сек). Водій не пред?явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у вказаних документах, чим порушив п. 2.4(а) ПДР України. За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284, 36 КУПАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови серії ЕНА № 5184214 від 09.07.2025. Розглядаючи дану справу, поліцейським було розпочато розгляд справи в присутності водія відповідно до ст. 279, 268 КУпА та ст. 63 Конституції України водію були роз?яснені права та можливість ними скористатися (відеофайл сlip-15 -05хв.: 05сек.), тобто інспектор Стрибайло Н.Ю. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Тому представник вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Крім того представник відповідача звертає увагу на те, що постанова містить посилання на нагрудні реєстратори патрульних 477469, 471838 у пункті 6 постанови ЕНА № 5184214 від 09.07.2025. Таким чином вважає, що постанова відповідає приписам: в ній зазначено посадову особу, яка винесла постанову, дату розгляду справи, місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Також представник просить не брати до уваги доводи позивача про те, що

відповідач не мав доказів вчинення правопорушення, а тому неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов?язку водія транспортного засобу мати при собі та пред?явити на вимогу поліцейського для перевірки документи, зокрема посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а тому вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають, а постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 06.08.2025 подав відповідь на відзив, а також надав заяву в якій просить задоволньити позов та проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, Кушнір О.В. в судове засідання не з`явилася, 04.08.2025 через канцелярію суду надала відзив на позов в якому просила відмовити в задоволенні позову.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 09-30 год. 06.08.2025, за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції Стрибайло Н.Ю. 09.07.2025 винесено постанову серії ЕНА №5184214 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, 09.07.2025 о 20:59 год. в Дніпропетровській області, у м. Кривому Розі, Тернівському районі по вул. Пляжна біля буд. №2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, днз НОМЕР_1 , не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії. Правопорушення зафіксовано на БК 477469, 471838. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4.а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 7).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи, що оскаржувану постанову постановлено 09.07.2025, до суду позивач звернувся 16.07.2025, тобто у десятиденний строк, який визначений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі -ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.1,а саме підпунктами «а, б, в, ґ» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС; чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Як вбачається з переглянутого судом відеозапису, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1 з приводу незаконного обладнання його ТЗ спецільним звуковим сигналом, про що було повідомлено останнього та було оголошено вимогу щодо пред`явлення посвідчення водія.

На вказану вимогу ОСОБА_1 просив повідомити працівників поліції причини зупинки його ТЗ, на що останні посилаючись на п.3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» повідомили, що ним було вчинено адміністративне правопорушення щодо використання спеціальних звукових сигнальних пристроїв, з чим не погодившись ОСОБА_1 , в ході розмови із поліцейськими, о 21:08 почав рух керованого ним ТЗ.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Крім того, п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ , поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Так, судом встановлено, що працівники поліції звернулися до позивача з вимогою про пред`явлення ним документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право після того, як він використав на своєму ТЗ спеціальний звуковий сигнальний пристрій, тобто зупинка ОСОБА_1 була правомірною та посилання позивача на незаконну вимогу про зупинку його ТЗ не заслуговують на увагу.

Натомість, ОСОБА_1 так і не надав працівнику поліції для огляду посвідчення водія, особу ОСОБА_1 було встановлено у ВП №5, оскільки останній відмовився надати посвідчення водія після зупинки ТЗ, тому в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п.5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач наділений повноваженнями, щодо прийняття постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає, що ч. 1 ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона містить всі необхідні відомості, які визначені статтею 283 КУпАП.

Щодо обставин, на які посилається позивач, як на підстави для скасування постанови слід зазначити, що з наданого відповідачем у якості доказу відеозапису вбачається, що інспектор патрульної поліції Стрибайло Н.Ю. неодноразово представлялася ОСОБА_1 , повідомляла про здійснення відеофіксації розмови, надала час останньому на консультацію в телефонному режимі з адвокатом, дотримуючись норм чинного законодавства роз`яснила ОСОБА_1 його права та обов`язки, роз`яснила можливість подавати заяви та клопотання. В подальшому працівник поліції Стрибайло Н.Ю. роз`яснила нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Щодо посилань позивача про відсутність в постанові відомостей про здійснення відео фіксування суд зазначає наступне.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З огляду на оскаржувану постанову від 09.07.2025 вбачається, що фіксація здійснювалась на нагрудний відеореєстратор 477469, 471838, тому посилання позивача з приводу відсутності відеофіксації та доказів вчиненого ним правопорушення не заслуговують на увагу та спростовуються переглянутим судом відеозаписом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4.а ПДР України, та не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії.

Тому, дослідивши надані суду докази та проаналізувавши норми права, суд вважає, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Невизнання позивачем вини за спірною постановою суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача було обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, постанова серії ЕНА №5184214 від 09.07.2025 винесена інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції Стрибайло Н.Ю. у межах наданих їй повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та нормами КУпАП, є законною, тому підстави для її скасування відсутні.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову, відповідно до ст. 139 КАС України, судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 605,60 грн. йому не відшкодовується.

На підставі вищевикладеного та керуючись ПДР України, ч. 1 ст.126, ст.ст. 247, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст.8-9, 72, 77, 79, 139 246, 247, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано 08 вересня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження за адресою: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя: