Справа № 335/6924/25
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2025-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6924/25 2-а/335/128/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 05171157 від 08.07.2025.

В обґрунтування позову зазначав, що 08.07.2025 він на легковому автомобілі заїхав на автозаправний комплекс «Євро-5», розташований за адресою: вулиця Гребельна, 7, м. Запоріжжя, зупинився біля заправної колонки, повідомив сервіс-заправника про марку палива, яку хотів придбати, і попрямував до приміщення автозаправного комплексу з метою замовлення та оплати палива. Після оплати палива він повернувся до автомобіля, де до нього підійшов працівник патрульної поліції, який не представився, не зазначив своє звання, посаду, належність до підрозділу та не ідентифікував себе за допомогою посвідчення, та який повідомив, що відносно позивача буде складено протокол про адміністративне правопорушення. На вимогу позивача, поліцейський не зазначив суть правопорушення, не надав докази його вчинення, не роз`яснив права. Вимога про залучення адвоката також була проігнорована. Копія постанови позивачу не вручалась. Позивач направив рекомендованим листом заяву до УПП в Запорізькій області про надання копії постанови про адміністративне правопорушення від 08.07.2025. Однак, до цього часу постанова або відповідь на заяву ним не отримана. 22.07.2025 у застосунку «ДІЯ» з`явилась інформація про примусове виконання постанови серії ЕНА № 05171157 від 08.07.2025, винесеної за порушення ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а саме водій, керуючи транспортним засобом в м. Запоріжжі по вул. Сонячне шосе перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті. Порушення зафіксоване TruCAM LTI 20/20 008387. Разом із тим, спілкування з поліцейським відбувалось на заправному комплексі «Євро 5» по вул. Гребельній, 7, а не на вул. Сонячне шосе, що доводить невідповідність обставин, викладених в постанові, фактичним обставинам справи.

Просив визнати дії інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 05171157 від 08.07.2025 незаконними, постанову скасувати за відсутності події правопорушення, стягнути на користь позивача судові витрати (а.с. 1517).

Відповідач в особі представника за довіреністю Малій О. М. позовні вимоги не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що під час несення служби інспектором поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM II LTI 20/20 TC № 008387 було виявлене порушення Правил дорожнього руху України, а саме водій транспортного засобу Honda Accord, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 103 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 53 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Зазначені обставини підтверджуються роздруківкою фото та відео з приладу TruCAM LTI II 20/20 TC № 008387, яку додано до матеріалів справи.

Можливість використання вказаного приладу у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання). Прилад відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Зазначене також підтверджується і відповіддю ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.07.2025 № 22-38/30.

Жодними положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено обмеження у використанні фото та відеотехніки в межах дії будь-яких дорожніх знаків. Дорожній знак 5.76 відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків. Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

В ході розгляду справи були роз`яснені права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також не було встановлено будь-яких порушень працівником УПП в Запорізькій області ДППП під час розгляду справи.

Вимоги позову про визнання дій інспектора УПП в Запорізькій області ДПП протиправними та незаконними не відповідають ч. 3 ст. 286 КАС України, адже згідно з вказаною нормою не передбачена можливість визнання дій та рішення суб`єкта владних повноважень незаконними.

Просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 2831).

Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.

Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 16.07.2025 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Також залишене без руху клопотання позивача про забезпечення доказів із наданням строку на усунення його недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали (а.с. 1213).

22.07.2025 позивач отримав копію ухвали від 16.07.2025.

28.07.2025 до суду надійшли матеріали в порядку усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 07.08.2025. Також цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також задоволено його клопотання про витребування доказів. Витребувано в УПП в Запорізькій області ДПП належним чином засвідчену копію постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ЕНА № 05171157 від 08.07.2025, а також документи, що підтверджують прийняття на облік приладу Trucam LTI 20|20 008387, закріплення його за певним підрозділом, структурною частиною УПП в Запорізькій області (батальйоном, ротою, взводом), документи, що підтверджують отримання даного пристрою даним екіпажем перед виходом на чергування (наказ, журнал обліку зброї та спецзасобів) (а.с. 2526).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

01.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з доданими до нього матеріалами та заявою про виконання ухвали суду, до якої долучено копію оскаржуваної постанови, витяг з журналу обліку отримання та здавання обладнання. У заяві також зазначено причини неможливості надання усіх витребуваних доказів у повному обсязі та вказано про їх долучення після отримання відповіді на запит до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПП (а.с. 2739).

06.08.2025 від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи та ознайомлення з її матеріалами (а.с. 4046).

07.08.2025 розгляд справи відкладено до 13.08.2025 за клопотанням позивача про ознайомлення з матеріалами справи та наданням часу підготувати заперечення на відзив (а.с. 4041). Крім того, станом на 07.08.2025 не надійшли докази у повному обсязі, що були витребувані у відповідача ухвалою від 29.07.2025.

Оскільки станом на 13.08.2025 від позивача не надійшли заперечення, зазначені ним у заяві від 06.08.2025, а також витребувані від відповідача докази у повному обсязі, розгляд справи відкладено до 03.09.2025.

14.08.2025 до суду поштою надійшли заперечення позивача на відгук, в яких вказує, що УПП в Запорізькій області є відокремленим структурним підрозділом, самостійною юридичною особою, зареєстрованою в ЄДРПОУ за № . Однак, код ЄДРПОУ відсутній в системі ЄДРПОУ, і за таким номером не зареєстрованого жодного підприємства та організації. Водночас, у іншій справі № 333/5855/24, провадження № 2-а/333/98/25 відповідачем зазначалось, що УПП в Запорізькій області не має статусу юридичної особи, а належним відповідачем по справі є Департамент патрульної поліції. За інформацією з офіційного сайту МВС України відомості про структурні підрозділи патрульної поліції відсутні. Отже, УПП в Запорізькій області не є суб`єктом владних повноважень щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, і відповідачем не доведено свою суб`єктність щодо прийняття будь-яких рішень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Вважав, що працівником УПП в Запорізькій області направлено до суду завідомо підроблений документ, яким сфальсифіковано дані, повідомлено суду недостовірну інформацію щодо статусу УПП з метою введення суду в оману та отримання незаконного рішення.

Крім того, зазначив, що у відзиві на обґрунтування невідповідності фактичного місця події, зазначеному в постанові, відповідач зазначив, що у постанові вказується місце з прив`язкою до найближчого будинку і сама по собі формальна неточність не впливає на розгляд адміністративної справи. Разом із тим, вказане суперечить вимогам ст.ст. 276, 283 КУпАП. Відповідно до переліку та назв автомобільних доріг та вулиць з автомобільним рухом вул. Гребельна є окремо визначеною вулицею з можливістю автомобільного руху в переліку вулиць міста Запоріжжя, а тому має зазначатись як самостійне місце події при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Вказаний автозаправний комплекс знаходиться більш ніж за 5 км від місця, зазначеного у постанові.

Під час розгляду справи поліцейський не надав позивачу службове посвідчення, отже не підтвердив свою особу та себе не ідентифікував. Тому вважав, що не підтверджено особи, яка винесла постанову та обсяг її повноважень щодо складання постанови.

Крім того, позивач заявляв про необхідність залучення адвоката, якому позивач здійснив телефонний дзвінок та про що повідомив поліцейського. Однак, поліцейський без участі позивача, який знаходився на відстані більше 10 м від нього, провів розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення, копію постанови по справі не вручив і навіть не намагався її вручити, а забрав з собою. У подальшому постанова на адресу позивача не направлялась навіть після звернення до УПП в Запорізькій області з вимогою про її надання. З метою обмеження права позивача на оскарження, УПП в Запорізькій області направило на адресу позивача лист-відповідь про нібито направлення копії постанови, однак по факту ця постанова була відсутня в поштовому вкладенні.

Позивачу не було продемонстровано відеозапису вчиненого правопорушення, серійного номеру пристрою TruCAM, його код-ідентифікатор (ID), цілісність пломбування, документів про проходження пристроєм сертифікації, експертний висновок Держзв`язку за результатами державної експертизи щодо криптографічного запису інформації на конкретний лазерний вимірювач швидкості та сертифікат про затвердження типу засобів вимірювальної техніки. Такі документи не надані і до відзиву на позовну заяві. Таким чином, відсутні підстави стверджувати про відповідність даного пристрою вимогам законодавства України, а зроблений ним запис вважати допустимим доказом.

У постанові не зазначено серії приладу TruCAM ТС. У журналі видачі засобів та обладнання, долученого до відзиву, зазначено про видачу приладу з номером 8387. Водночас, при розгляді аналогічної справи про адміністративне правопорушення була вказана інша серія приладу IS, хоча збігався номер. Отже, серед приладів TruCAM є прилади зі схожими цифрами номеру, однак які відрізняються серією. Вважає, що поліцейським було порушено вимогу ст. 283 КУпАП, оскільки не зазначено чітко пристрою, яким було здійснено фото або відеозапис. Оскільки прилад, яким було зафіксоване правопорушення, не оглядався, тому відсутні підстави стверджувати, що фото і відеозапис були зроблені саме тим приладом, номер якого вказано у постанові та на який надано свідоцтво про повірку.

Також позивач звернув увагу, що на наданому фотознімку, зробленому нібито LTI 20/20 TruCAM II TC № 008387, зазначені дані, що характеризують даний пристрій, а саме ідентифікатор ID 0016392 та номер процесору обчислення пристрою _33200_0708_111148.jmx. Однак, при розгляді аналогічної справи № 333/5855/24 відповідачем теж було надано суду відео та фотоматеріали, нібито зроблені цим же пристроєм. При цьому, на фотознімку зазначено інший ідентифікатор та інший номер процесору обчислення пристрою. У іншій справі № 335/4056/24 також ці дані відрізнялись. Тому вважав, що працівники патрульної поліції використовують несертифіковані вимірювачі швидкості, а під час розгляду справи надають змонтовані в ручному режимі фотознімки, нібито зроблені TruCAM II TC № 008387, вносячи дані з іншого пристрою, на який у них є свідоцтво про повірку. Зазначене доводить недопустимість наданих доказів, а також наявність складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України.

Крім того, вважає необґрунтованим посилання відповідача у відзиві на лист від 01.07.2025 № 22-38/30, який не є законодавчим актом. Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), що обумовлене ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Також законодавством не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCAM, ніж розміщення в порядку ст. 40 вказаного Закону.

Ознайомившись 08.08.2025 з копією оскаржуваної постанови в суді, позивач встановив, що при розгляді справи не досліджувались фото і відеофайли з лазерного вимірювача TruCAM, до матеріалів справи не долучалось свідоцтво про повірку даного приладу. Зазначене суперечить положенням ст.ст. 72, 73, 77 КАС України, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень повинне містити інформацію про докази, які підтверджують викладені у ньому факти.

Вважав, що матеріали справи не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення належно встановленим технічним приладом, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.

Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та провадження у цій справі закрити, стягнути на його користь судові витрати зі сплати судового збору розміром 1 211,20 грн.

03.09.2025 через систему «Електронний суд» надійшли заперечення (на відповідь на відзив) представника відповідача Малія О. М., в яких вказував, що зазначені позивачем обставини є надуманими, побудовані на суб`єктивному тлумаченні позивачем норм чинного законодавства та ґрунтуються на особистому ставленні позивача до загального порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не дотримання вимог законності інспектором поліції є спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

Також вказав, що після виявлення факту порушення позивачем ПДР України поблизу шосе Сонячне, 2 (прив`язка до найближчої адреси будинку), інспектор УПП в Запорізькій області ДПП подав вимогу про зупинку транспортного засобу під керуванням позивача, однак останній цю вимогу не виконав. Транспортний засіб під керуванням позивача було зупинено поблизу АЗС «EURO5» по вулиці Повітова, 1. Місце вчинення правопорушення у постанові зазначено відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Зауважив, що позивач подав суду документ із назвою «заперечення на відгук до позовної заяви», що не передбачено КАС України.

Щодо коду ЄДРПОУ відповідача представник зазначив, що УПП в Запорізькій області ДПП не є юридичною особою, код , вказаний у відзиві, внесений з метою надання інформації щодо наявності електронного кабінету в ЄСІТС.

Додатково повідомив, що у строк, встановлений в ухвалі, не було можливості надати витребуваний документ, що підтверджує прийняття на облік приладу TruCAM ІІ LTI 20/20 № ТС008387, закріплення його за певним підрозділом, структурною частиною УПП в Запорізькій області ДПП, у зв`язку із чим було надіслано запит до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПП. У подальшому представниками ДПП було отримано довідку, що підтверджує прийняття на облік вищезазначеного приладу, копія якої долучається до заперечень.

Зауважив про можливість використання приладу у ручному режимі, що перебачено свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявністю ручки для тримання). Правильність вимірювання швидкості відповідними доказами не спростована.

Також, вважав, що обставини наявності чи відсутності дорожнього знаку 5.76 ПДР України не свідчить про відсутність у водія транспортного засобу обов`язку дотримуватися запровадженого ПДР України швидкісного режиму.

Отже, обставини, про які вказує позивач, не виключають склад правопорушення. Просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно з положеннями ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Водночас, згідно з положеннями ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Розгляд справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регламентований ст. 286 КАС України. Відтак, при розгляді цієї справи підлягають застосуванню вищенаведені положення ч. 1 ст. 269 КАС України. Отже, заперечення на відгук (відзив) та заперечення на відповідь на відзив вказаною нормою як заяви по суті справи не передбачені. Разом із тим, з метою надання повної оцінки обставинам справи, суд вважає можливим прийняти вказані заперечення сторін і дослідити викладені у них письмові пояснення.

03.09.2025 судом було завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши перерву для складання його повного тексту до 05.09.2025.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачами доведено правомірність прийнятої ним постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Бур`яна Д. А. серії ЕНА № 5171157 від 08.07.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу розміром 1 700,00 грн.

За змістом цієї постанови, 08.07.2025 об 11:11:48 в м. Запоріжжі, вул. Сонячне шосе, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord», д.н. НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості у населеному пункті більше ніж на 50 км/год, а саме рухався зі швидкістю 103 км/год. Вимірювання швидкості руху здійснювалось за допомогою приладу TruCAM II LTI 20/20 TC № 008387, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Позивач, заперечуючи факт порушення ним вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, посилався, серед іншого, на те, що інспектором поліції порушено вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу способом утримання вимірювача швидкості в руках та за відсутності знаку, який інформує про змонтовану/розміщену фототехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Також вказував на незаконність використання технічного приладу, недоведеність правомірності його застосування поліцейським, відсутність відповідних дозвільних документів на цей прилад тощо, з огляду на що вважав, що поліцейський розглянув справу, не маючи жодних підтверджуючих даних про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідачем, на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення разом з відзивом на позов надано суду диск для лазерних систем зчитування, який містить фотофайл, відеофайл з моментом відеофіксації правопорушення, які зроблено за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM II LTI 20/20 TC № 008387, на яких зображений автомобіль позивача з прив`язкою до місцевості, а також міститься зазначення його швидкості 103 км/год, а також відеозапис з нагрудної боді-камери поліцейського з процедурою розгляду справи про адміністративне правопорушення, фото- та відеозапис ділянки дороги, де відбувалась фіксація швидкості автомобіля позивача, з яких випливає встановлення відповідних дорожніх знаків, які інформують про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Щодо посилання позивача на недотримання порядку використання приладу фіксації швидкості TruCAM II LTI 20/20 TC № 008387, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Застосування поліцейськими технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення визначається ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення : фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

При цьому, дана норма не визначає вимог щодо експлуатації технічних приладів, що застосовуються поліцією, а вказує саме на можливість їх застосування та визначаємісця, де вони можуть бути застосовані.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», суд зазначає, що порядок експлуатації технічних приладів, зокрема, порядок здійснення відповідних вимірювань такими приладами, встановлюється саме експлуатаційними документами, про порушення яких позивач не стверджував у своєму позові і на відповідні вимоги таких документів не посилався.

Отже, посилання позивача на те, що постанова поліцейського є незаконною, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCAM, який знаходився в руках поліцейського, а не був встановлений стаціонарно, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Крім того, згідно з долученою до відзиву копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/32609 від 20.11.2024, яке чинне до 20.11.2025, лазерний вимірювач швидкості TruCAM II LTI 20/20 TC № 008387, яким було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам технічної документації. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км/год. в діапозоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Крім того, до відзиву на позов представником відповідача долучено відповідь ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.07.2025 № 22-38/30 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.06.2025 № 133212025, за змістом якої прилади TruCAM конструктивно створені для утримування в руках під час вимірювань швидкості руху транспортних засобів. Їхнє основне призначення це експлуатація в ручному режимі за утримування приладу в руках за безпосередньої участі оператора. Приладу TruCAM можуть працювати як в ручному режимі, так і в автоматичному. Значення максимально допустимих похибок під час вимірювань зазначені у свідоцтві про повірку.

Згідно з довідкою т.в.о. начальника управління головного бухгалтера управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції від 12.08.2025, станом на 12.08.2025 на балансі Департаменту патрульної поліції за Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції обліковується лазерний вимірювач швидкості LTI20/20 TruCAM II, інвентарний номер , заводський номер ТС008387, первісна вартість 465 204,00 грн.

Вказаний прилад було видано поліцейському Буряну Д.А. 08.07.2025 о 07:11 год. та здано останнім 01.07.2025 о 19:21 год., на підтвердження чого представником відповідача на виконання ухвали суду від 29.07.2025 надано витяг з журналу обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них (а.с. 36).

Крім того, представником відповідача надані експертні висновки Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, видані ТОВ «ТРУКАМ УКРАЇНА», згідно з якими в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 (в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IES 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт), зокрема і лазерному вимірювачі швидкості транспортних засобів LTI 20-20 TruCAM II ТС 008387.

Згідно з копією сертифікату відповідності UA.TR.001 22 054-20, виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», за результатами проведених досліджень та випробувань встановлено, що вимірювачі швидкості транспортних засобів лазерні LTI20/20 TruCAM II, із зазначеними у пункті 2 цього Сертифіката заводськими номерами (у т.ч. ТС 008387) відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту.

Таким чином, в суду відсутні визначені законом підстави вважати докази, а саме фото-, відеофіксацію правопорушення, здійснену поліцейським за допомогою вищезазначеного технічного приладу TruCAM, недопустимими.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не зазначено доказів того, що використання, на його думку, вказаного приладу вимірювання швидкості в руках працівника поліції, вплинуло на результат вимірювання, внаслідок чого таке вимірювання швидкості є неправильним або недостовірним.

Відповідно до пп. 5.70 п. 5 Додатку 4 до Правил дорожнього руху України, дорожній знак «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Згідно пп. «ґ» п. 8.4 ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Разом з тим, жодними положеннями КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі, ст. 40 вказаного Закону, не передбачено обмеження права поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Дорожній знак «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

В той же час, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку з дотримання запровадженого Правилами дорожнього руху швидкісного режиму.

Разом із тим, з долучених до відзиву відповідача фото- та відеозапису випливає, що на вказаній ділянці дороги такі дорожні знаки все ж таки встановлені. Тому доводи позивача про їх відсутність не відповідають фактичним обставинам.

Посилання позивача на рішення судів першої та апеляційної інстанцій та встановлені цими рішеннями обставини не підлягають врахуванню судом під час розгляду цієї справи з огляду на положення ч. 4 ст. 78, ч. 5 ст. 242 КАС України.

Твердження позивача щодо помилкового зазначення поліцейським у постанові місця події спростовується відеозаписом правопорушення та розгляду справи. Крім того, місце вчинення правопорушення і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не є тотожними поняттями. Так, за вимогами ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення. Водночас, згідно з вимогами ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

При цьому, офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 наведено в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2015 від 26.05.2015, згідно з яким положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в оскаржуваній постанові місце вчинення правопорушення зазначене вірно як Сонячне шосе, 2, де і було зафіксовано перевищення швидкості позивачем спеціальним технічним приладом. При цьому, розгляд справи, згідно з цією ж постановою, відбувався за іншою адресою (м. Запоріжжя, вул. Повітова, 1), яка знаходиться у межах територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП. З долученого до відзиву відповідача відеозапису випливає, що ОСОБА_1 не зупинився на місці вчинення правопорушення, внаслідок чого поліцейські їхали за автомобілем позивача, подавали відповідні світлові та звукові сигнали про зупинку, автомобіль позивача було зупинено на АЗС «EURO5», де і відбувся розгляд справи.

Посилання позивача на те, що вказане Управління не є належним суб`єктом щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, не відповідає положенням п. 5 ст. 213, ст.ст. 217, 222 КУпАП, якими передбачено право органів Національної поліції, від імені яких діють працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі, й ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським та не забезпечення права на правничу допомогу спростовуються відеозаписом розгляду справи, долученим до відзиву відповідача, з якого випливає, що поліцейським була дотримана процедура розгляду справи, регламентована ст. 279 КУпАП. Водночас, саме позивачем чинились перешкоди у розгляді справи, який звинувачував поліцейських у вчиненні злочину (розбійного нападу на нього), погрожував їм та допускав образливі та нецензурні висловлювання на їх адресу, вказував про відсутність повноважень у патрульної поліції у грубій формі, підвищуючи голос. Крім того, під час розгляду справи позивач відходив від поліцейського на певну відстань, під час спілкування поводився зухвало, допускав образливі висловлювання, що також підтверджується і відеозаписом, наданим позивачем. При цьому, вказаними відеозаписами не зафіксовано звернення позивача до поліцейського із клопотаннями, зокрема і про залучення йому захисника. За таких обставин, вказані доводи позивача є необґрунтованими та не доводять протиправності винесеної щодо нього постанови.

Тому, оскільки факт вчинення позивачем порушення вимог п. 12.4 ПДР України є доведеним належними та допустимими доказами, суд доходить висновку, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі, визначеному санкцією цієї статті.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, не навів обґрунтованих підстав, за яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає визнанню незаконною та скасуванню. Натомість, відповідачем під час розгляду справи надано докази на обґрунтування правомірності прийнятої постанови та спростування доводів позивача.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору у даному випадку розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Бур`яна Д. А. серії ЕНА № 5171157 від 08 липня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу розміром 1 700,00 гривень, залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , розташоване за адресою: вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя.

Суддя А.В. Шалагінова