Справа № 387/1306/25
Суддя: Солоненко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/1306/25
Номер провадження по справі 2-а/387/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа старший інспектор СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського району Кіровоградської області Карелін Сергій Миколайович про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області звернувся позивач з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа старший інспектор СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського району Кіровоградської області Карелін Сергій Миколайович, в якому просить:

поновити пропущений з поважних причин строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №901299 від 25.07.2025 відносно ОСОБА_1 ;

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №901299 від 25.07.2025 відносно ОСОБА_1 ;

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу та події правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 справу ЄУН 387/1306/25 за вказаним позовом передано на розгляд судді Солоненко Т.В..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 25.07.2025 старшим інспектором СРПП ВП №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кареліним Сергієм Миколайовичем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі серії БАД №901299. Відповідно до скаржуваної постанови, позивач 25.07.2025 року о 16 год. 49 хв. в м. Помічна, вул. Вокзальна, керуючи транспортним електричним засобом скутер Вольта Крафтер, днз берномерний, не мав при собі та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та такий, що не отримував посвідчення водія, був без одягненого мотошолома, не мав при собі та не пред`явив полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та перевозив вантаж, який був не прикріплений та створював небезпеку іншим учасникам, чим порушив п.п. 2.1 а,г; 2.3 г; 22.2 ПДР України та ЗУ «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електродвигунами», чим скоїв адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП. За наслідками розгляду справи інспектором на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, оскільки згідно з технічними характеристиками його електроскутера «Вольта Крафтер» його потужність складає 1000 Вт. При цьому, ані Правила дорожнього руху, ані Закон України «Про дорожній рух» не містять вимоги щодо того, що керуючи транспортним засобом з даними характеристиками, водій зобов`язаний мати посвідчення водія категорії «А1». На думку позивача, ключовим моментом для обов`язкової наявності зазначених документів є віднесення транспортного засобу до категорії «механічний». Тому позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та протиправним. У зв`язку з викладеним, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №901299 про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 справу ЄУН 387/1306/25 за вказаним позовом передано на розгляд судді Солоненко Т.В..

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2025 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу ОСОБА_1 строк для звернення з позовом до суду. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області в термін до 28.08.2025 подати до суду належним чином завірену копію матеріалів про адміністративне правопорушення складених відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч.1 ст.126, ч.1 ст.122. ч. 5 ст.121 КУпАП .

25.08.2025, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача Дейкун І.О., в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що інспектором поліції було дотримано положень КУпАП під час складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

При цьому суд зважає, що відповідачем залишено без виконання вимоги суду в частині надання належним чином завірену копію матеріалів про адміністративне правопорушення складених ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч.1 ст.126, ч.1 ст.122. ч. 5 ст.121 КУпАП .

З урахуванням вимог ст.ст.257-263 КАС України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Враховуючи положення ст.9 КАС України якими в адміністративному судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 1 ст. 7 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 25.07.2025 старшим інспектором СРПП ВП №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кареліним Сергієм Миколайовичем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №901299.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 25.07.2025 року о 16 год. 49 хв. в м. Помічна, вул. Вокзальна, керуючи транспортним електричним засобом скутер Вольта Крафтер, днз берномерний, не мав при собі та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та такий, що не отримував посвідчення водія, був без одягненого мотошолома, не мав при собі та не пред`явив полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та перевозив вантаж, який був не прикріплений та створював небезпеку іншим учасникам, чим порушив п.п. 2.1 а,г; 2.3 г; 22.2 ПДР України та ЗУ «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електродвигунами», чим скоїв адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протиправною, та процесуальними порушеннями при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухваленні постанови про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннямиЗаконів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух»,Правилами дорожнього рухуУкраїни (далі -ПДР), а також нормамиКодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП).

Згідно з ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1.а. ПДР на вимогу поліцейського водій механічного транспортного засобу повинен зупинятися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`являти для перевірки документи, зазначені в п. 2.1:

посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

реєстраційний документ на транспортний засіб;

чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії).

Матеріалами справи підтверджується, що електроскутер «Вольта Крафтер», яким керував ОСОБА_1 , має наступні технічні характеристики:

тип: електроскутер трьохколісний;

модель: Вольта Крафтер;

двигун: 202308L;

потужність електричного двигуна: 1000 Вт.

Згідно з пунктом 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати з собою:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п.1.10 ПДР:

транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу;

мопед двоколісний - транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється, в тому числі, на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Згідно з п. 2.13 ПДР до транспортних засобів категорії «А1» відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Водночас, пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 08.05.1993 №340 (зі змінами), визначено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема:

«А1» - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Зазначене свідчить про те, що до категорії «А1» відносяться транспортні засоби, зокрема, скутери, з електродвигуном потужністю від 3 кВт до 4 кВт, оскільки вони відносяться до механічних транспортних засобів в розумінні ПДР.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 01.03.2018 року у справі №278/3362/15-к ПДР, відповідно якої, розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Саме керування такими транспортними засобами передбачає наявність дозвільних документів.

Таким чином, можливість керування електроскутером «Вольта Крафтер» потужністю 1000 Вт, що дорівнює 1кВт, який не відноситься до транспортних засобів категорії «А1», не передбачає наявності дозвільних документів на керування вказаним транспортним засобом.

Згідно зіст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАПвизначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимогст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободна суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з положеннями статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1 та 2 статті 72 КАС України визначено, щодоказами в адміністративному судочинстві є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесеної ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій старшим інспектором СРПП ВП №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кареліним Сергієм Миколайовичем, аргументи представника відповідача спростовуються у мотивувальній частині рішення, тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст.126 КУпАП.

За приписами п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАПза відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч.3ст. 286 КАС України).

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (ч. 2 ст. 77 КАС України). Відповідач не надав таких доказів і неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності та наклав на нього штраф за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності, встановленого ст. 7 КУпАП.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки не встановлено обставин, які б свідчили про склад адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, провадження у справі про це правопорушення підлягає закриттю.

Разом з тим, позивачем ставиться вимога про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАД №901299 протиправною.

За приписами ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій, які може вчинити суд при винесенні рішення і не передбачає визнання постанови протиправною, що виключає правові підстави для задоволення зазначеної вимоги позивача.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає до часткового задоволення.

Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, позивачу підлягає до відшкодування судовий збір в розмірі 302,80 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 139, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа старший інспектор СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського району Кіровоградської області Карелін Сергій Миколайович про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАД №901299 від 25.07.2025, винесену старшим інспектором СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського району Кіровоградської області Кареліним Сергієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАПта накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач:Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006, ).

Третя особа: старший інспектор СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського району Кіровоградської області Карелін Сергій Миколайович (вул. Центральна, 115, с-ще Добровеличківка Новоукраїнського району, Кіровоградської області).

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО