Справа № 340/1721/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1721/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградські області Державної служби безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВИКЛАД ОБСТАНОВИН:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відповідача серія ПШ №107071 від 18.02.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24.03.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; сторонам встановлені процесуальні строки на подання заяв по суті справи (а.с.54).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона як ФОП виступала автомобільним перевізником щодо здійсненні перевезення вантажу 01.07.2024 року, що було відображено у ТТН, яку надано водієм під час проведення рейдової перевірки територіальним органом Державтоінспекції. За результатом перевірки складений акт перевірки про встановлені порушення законодавства, за результатом розгляду справи про застосування санкцій, за встановлені порушення був притягнутий до відповідальності власник транспортного засобу, який є чоловіком позивачки. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 року постанова про застосування санкції до ОСОБА_2 скасована. А територіальним органом Державтоінспекції повторно проведено розгляд матеріалів про порушення законодавства на транспорті та винесено постанову від 03.02.2025 року, якою застосований адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 до ФОП ОСОБА_1 . Вказану постанову позивач вважає протиправною, оскільки сплив шестимісячний строк з дня виявлення порушення, що унеможливлює застосування штрафу. Крім того вказує на те, що скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ОСОБА_2 свідчить про недійсність акту перевірки.

Представник відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградські області Державної служби безпеки на транспорті (надалі - відповідач) надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вказуючи на те, що застосування адміністративно-господарського штрафу мало місце протягом року, з дня вчинення порушення законодавства, а відтак, спірна постанова винесена у строк, визначений статтею 251 ГК України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , якому на підставі приватної власності належить транспортний засіб марки MAN (модель TGA 26.390), номерний знак НОМЕР_1 , рік виготовлення 2005, VIN НОМЕР_2 , а також причіп SCHMITZ (модель AWF-18), номерний знак НОМЕР_3 , рік виготовлення 2004, VIN НОМЕР_4 (а.с.43-44).

Відповідно до договору позички транспортного засобу від 01.02.2024, укладеного між ОСОБА_2 , як позичкодавцем, переданий ФОП ОСОБА_1 у тимчасове безоплатне користування строком на два роки транспортний засіб марки MAN (модель TGA 26.390), номерний знак НОМЕР_1 , рік виготовлення 2005, VIN НОМЕР_2 , а також причіп SCHMITZ (модель AWF-18), номерний знак НОМЕР_3 , рік виготовлення 2004, VIN НОМЕР_4 (а.с.20-24).

01.07.2024 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області під час проведення рейдової перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, місце перевірки: а/д М-05 Київ-Одеса 210км+450м, перевірено транспортний засіб MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с. 12).

Згідно із актом про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР 054971 від 01.07.2024 встановлено, що транспортний засіб обладнано аналоговим тахографом, а також виявлено порушення вимог наказу МТЗУ №340 від 06.06.2010 а саме у водія на момент перевірки відсутні тахокарти за період з 03.06.2024 по 30.06.2024 або бланк підтвердження діяльності водія за даний період. У тому числі порушення відповідальність за яке передбачено вимогами абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме у водія відсутні тахокарти у кількості, визначеній законодавством та бланків підтвердження діяльності водія. Водій від підпису та надання пояснень відмовився (а.с. 23).

Відповідач 19.07.2024 направив на адресу ОСОБА_2 повідомлення від 18.07.2024 №61184/630/24-24 про розгляд справи про порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", виявленого під час проведення рейдової перевірки 01.07.2024.

ОСОБА_2 направив відповідачу письмові заперечення, у яких зазначено, що він не є суб`єктом господарювання, не був у вказаних перевезеннях перевізником (а.с.17-18).

13.08.2024 за результатами розгляду справи в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу ПШ053359 відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" стосовно ОСОБА_2 у розмірі 17000 грн, яку ОСОБА_2 оскаржив в судовому порядку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 в справі №340/5825/24 постанову №ПШ053402 від 27.08.2024 скасовано з підстав невірного визначення особи автомобільного перевізника, з зазначенням, що автомобільним перевізником у спірних правовідносинах виступала ФОП ОСОБА_1 .

Згідно повідомлення від 03.02.2025 року, ФОП ОСОБА_3 було повідомлено про розгляд справи 18.02.2025 року.

18.02.2025 за результатами розгляду справи в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Ольга Хорзеєва прийнята постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу ПШ107071 відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" стосовно ФОП ОСОБА_1 у розмірі 17000 грн (надалі спірне рішення, а.с.10).

Отже, правомірність та законність спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України від 05 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (надалі Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до пунктів 1, 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон № 2344-ІІІ, який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спірним питанням у даній справі є визначення строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 250 ГК України (який був чинним на час винесення спірного рішення).

Згідно до положень статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.

Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до пунктів 25-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 16.08.2023 у справі № 160/12371/22, від 26.10.2023 у справі № 160/17116/22 вже викладав висновки щодо застосування ст. 250 ГК України та пункту 25 Порядку № 1567 у контексті строку застосування штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Зокрема, у постанові від 16.08.2023 у справі № 160/12371/22 Верховний Суд указав, що пункт 25 Порядку № 1567 стосується строку розгляду суб`єктом владних повноважень справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України визначає строк притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення.

Водночас, аналізуючи зміст ст.250 ГК України, Верховний Суд вказав, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду у статті 250 ГК України містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законом правил здійснення господарської діяльності. Другий обмежувальний строк полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк не може бути застосовано пізніше шести місяців з дня виявлення правопорушення.

Отже, виходячи з аналізу приписів статті 250 ГК України, Верховний Суд констатував, що під час виявлення факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення під час здійснення господарської діяльності, суб`єкт владних повноважень, ухвалюючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, установлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Строки, передбачені статтею 250 ГК України та пунктом 25 Порядку № 1567, мають принципово різне значення, адже пункт 25 Порядку № 1567 стосується строку розгляду суб`єктом владних повноважень справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України строку притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм в аналогічних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 26.10.2023 у справі № 160/17116/22.

Строк застосування штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт врегульовано частиною першою статті 250 ГК України і становить шість місяців з дня виявлення порушення, але не більше як рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законом правил здійснення перевезення пасажирів чи/та вантажів.

При цьому, слід розрізняти наведені строки, шість місяців з дня виявлення, а один рік, з дня порушення.

У даній справі, що розглядається, акт проведення перевірки було складено 01.07.2024, що відповідно є днем виявлення порушення, а спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято 18.02.2025.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідачем порушено шестимісячний строки застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача, оскільки порушення відповідачем було виявлено 01.07.2024.

Суд відхиляє доводи відповідача на те, застосування штрафу вчинено до спливу одного року з дати виявлення порушення, оскільки один рік є присікальним строком застосування відповідальності, у разі своєчасного невиявлення порушення.

Натомість, часом виявлення порушення щодо автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 не є дата судового рішення у справі № 340/5825/24, оскільки судове рішенням не встановлювався факт порушення, а вказано лише на невірність суб`єкта відповідальності.

Суд наголошує на тому, фіксація порушення відповідним уповноваженим органом і є тією відправною точкою для подальших процедур, зокрема обрахунку строків притягнення до відповідальності. Фактом такої фіксації був акт перевірки від 01.07.2024 року.

Зі змісту судового рішення від 18.12.2024, постановленого за результатами розгляду справи №340/5825/24 вбачається, що відповідач, під час розгляду матеріалів перевірки від 01.07.2024 року був обізнаним про наявність:

1. товарно-транспортної накладної від 27 червня 2024 року, у якій перевізником вказано саме ОСОБА_1 ;

2. заперечення ОСОБА_2 щодо визначення його як автомобільного перевізника, з огляду на договір позички транспортного засобу.

Тобто, маючи усі належну інформацію щодо автомобільного перевізника, відповідачем винесено протиправну постанову на особу, яка не було перевізником. Водночас, наразі позивач не спростовує ні факт здійснення нею автомобільного перевезення, ні порушення, яке визначено в акті перевірки. Отже, саме відповідач, своїми діями призвів до незастосування господарського штрафу за порушення, встановлені під час перевезення вантажів.

Водночас, до позивача за порушення законодавства про автомобільний транспорт, можливо було притягнути до відповідальності лише протягом шести місяців, саме з дня проведення перевірки та складення акту про виявлені порушення.

Винесення спірної постанови після спливу шести місяців свідчить про порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ході судового розгляду справи відповідач не довів законність оскаржуваної постанови №ПШ 107071 від 18.02.2025 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу. Тому позов про визнання цієї постанови протиправною та скасування слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, а тому на її користь слід присудити витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Відповідач у справі - відділ державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті - не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки не є самостійною бюджетною установою, а є структурним підрозділом апарату Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальним органом.

Тому судові витрати, присуджені позивачу у цій справі, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) до відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградські області Державної служби безпеки на транспорті (вул. Героїв Маріуполя, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 107071 від 18.02.2025 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті ().

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК