Справа № 205/3187/25
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.07.2025 Єдиний унікальний номер 205/3187/25
Провадження № 2-а/205/66/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. В обґрунтування посилається на те, що на нього було накладено штраф у розмірі 34 000,00 гривень та згідно постанови від 19.02.2025 №1103/ВОБ притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Він є співробітником ДУ «ДВК (№89)», та проходячи службу в органах ДКВС України на посаді старшого інспектора відділу по роботі з персоналом, згідно своєї посадової інструкції, відповідальний за організацію і ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних та бронювання. 03.12.2024 року надійшло розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6/13513/1 від 03.12.2024 року з вимогою здійснити оповіщення зазначених в ньому військовозобов`язаних, які працюють та перебувають на персональному військовому обліку в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 (№89) на 09 год. 00 хв. 12.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання вимог зазначеного розпорядження начальником ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 (№89)» було видано відповідний наказ по установі №385/ОД-24 від 11.12.2024 року, згідно якого йому було доручено оповістити про виклик 12.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким відповідні працівники були ознайомлені. 12.12.2024 року на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено Укрпоштою відповідний лист про виконання вищевказаного розпорядження, в якому зазначено про часткове оповіщення співробітників та неможливість сповіщення іншої частини співробітників через їх перебування у щорічних відпустках. 26.12.2024 року на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 також було направлено Укрпоштою про сповіщення співробітників установи про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 після виходу з щорічних відпусток. Зазначає, що розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6/13513/1 від 03 грудня 2024 року було виконано у повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного, просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №1103/ВОБ від 19.02.2025 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 34 000,00 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, відзиву не надав, будь-яких клопотань про відкладення чи розгляд справи без його участі не надав.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання, технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.02.2025 року постановою №1103/ВОБ ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 34 000,00 гривень, оскільки він будучи відповідальною особою за організацію та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та бронювання в ДУ «ДВК (№89)», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також у вказаній постанові зазначено, що 03 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6/13513/1 від 03 грудня 2024 року з вимогою здійснити оповіщення громадян України (військовозобов`язаних), які працюють та перебувають на військовому обліку: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Згідно розпорядження керівнику державної установи необхідно забезпечити оповіщення та прибуття вказаних громадян на 09 год. 00 хв. 12 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у разі їх перебування у відрядженні, відпустці, на лікарняному тощо, то протягом 3 робочих днів з моменту прибуття з відрядження, відпустки, лікарняного тощо. Однак, ДУ «ДВК (№89)» станом на 17.01.2025 року не виконано розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не забезпечено у строки визначені в розпорядженні прибуття ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , і не проінформовано ІНФОРМАЦІЯ_4 про стан виконання розпорядження, не надано копію наказу про оповіщення громадян (військовозобов`язаних) з відміткою про їх ознайомлення, а також повідомлення про вручення працівникам повістки про виклик. 12.02.2025 року по прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого інспектора відділу по роботі з персоналом ДУ «ДВК (№89)» майора ОСОБА_1 встановлено, що останній будучи відповідальною особою за організацію та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та бронювання згідно наказу по установі №07/ОД-24 від 01.01.2024 року та №09/ОД-25 від 01.01.2025 року не забезпечив виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6/13513/1 від 03.12.2024 року, згідно ст. ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. п. 13, 47 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року, чим порушив законодавство щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням №6/13513/1 від 03.12.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 керівника ВРП ДУ «ДВК (№89)» зобов`язано з метою призову на військову службу під час мобілізації здійснити оповіщення резервістів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які перебувають на персональному військовому обліку в ВРП ДУ «ДВК (№89)», про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечення їх прибуття на 12.12.2024 року о 09 год. 00 хв. У разі надходження цього розпорядження після зазначеного строку, про прибуття або перебування резервіста у відрядженні, відпустці, на лікарняному тощо, то забезпечити прибуття резервіста до ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 3 днів з моменту надходження розпорядження або прибуття з відрядження, відпустки, лікарняного тощо.

Судом також встановлено, що наказом в.о. начальника ДУ «ДВК (№89)» Єременка Олександра «Про оповіщення співробітників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 » №385/ОД-24 від 11.12.2024 року наказано майору внутрішньої служби ОСОБА_1 старшому інспектору відділу по роботі з персоналом (відповідального за ведення військового обліку) оповістити про виклик 12.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 : ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , і до 12.12.2024 року довести даний наказ під підпис вказаним особам та зобов`язати обов`язкове своєчасне прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також до 12 грудня 2024 року надіслати копію наказу до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В матеріалах справи наявний аркуш ознайомлення з вищевказаним наказом ДУ «ДВК (№89)» посадових осіб: ОСОБА_10 (12.12.2024 року), ОСОБА_3 (20.12.2024 року), ОСОБА_12 (12.12.2024 року), ОСОБА_13 (12.12.2024 року), ОСОБА_8 (20.12.2024 року), ОСОБА_4 (12.12.2024 року), ОСОБА_2 (12.12.2024 року), ОСОБА_9 (23.12.2024 року), ОСОБА_5 (12.12.2024 року), ОСОБА_7 (26.12.2024 року).

Матеріали справи також містять листи про надання інформації ІНФОРМАЦІЯ_5 : №89/16-6909 від 12.12.2024 року про виконання розпорядження №6/13513/1 від 03.12.2024 року щодо сповіщення співробітників установи: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 12 грудня 2024 року, а також повідомлення про те, що інших співробітників зазначених у розпорядженні оповістити не є можливим у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в щорічних відпустках; №89/16-7201 від 26.12.2024 року про виконання розпорядження №6/13513/1 від 03.12.2024 року щодо сповіщення співробітників установи: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 26 грудня 2024 року, після виходу з щорічних відпусток.

Крім того, відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з журналу №89/16 реєстрації вихідної (внутрішньої) документації відділу по роботі з персоналом містяться відомості про реєстрацію вказаних вище листів в ньому 12.12.2024 року та 26.12.2024 року

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України)).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, судом встановлено, що ДУ «ДВК (№89)» з метою виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6/13513/1 від 03 грудня 2024 року було здійснено оповіщення резервістів згідно переліку, зазначеному в розпорядженні, які перебувають на персональному військовому обліку в ВРП ДУ «ДВК (№89)», про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про результати роботи повідомлено відповідача у строки, визначені у розпорядженні, а отже, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 , як відповідальної особи, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Керуючись цієї нормою та приймаючи до уваги неподання відповідачем без поважних причин відзиву на позов, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву як визнання позову.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

При цьому, надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, зокрема, відображено у постанові від 28.08.2018 по справі № 802/2236/17-а.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд наголошує на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження дотримання встановленого законом процесуального порядку прийняття оскаржуваної постанови, правових підстав її винесення, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що постанова №1103/ВОБ від 19.02.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 246, 250, 255, 286 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову №1103/ВОБ від 19.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 34000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Суддя О.О. Костромітіна