Справа № 158/2100/25
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 158/2100/25 пров. № А/857/32556/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря судового засідання: Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 липня 2025 року, що ухвалив суддя Костюкевич О.К. у м. Ківерці у справі № 158/2100/25 за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2025 року Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області звернулося до суду з позовом, у якому просить суд ухвалити рішення про затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

На підтвердження позовних вимог покликається я на те, що 17.07.2025 року працівники ГУ «Д» ДЗНД СБУ виявили громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив Закон України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів, які б надавали йому право на законне перебування на території України.

З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту чи отримання статусу особи без громадянства відповідач до компетентних органів не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав.

Окрім того, у відповідача відсутні документи на підставі яких можливо ідентифікувати його особу, та які надавали б право на перетин державного кордону для виїзду з України.

17.07.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийняло рішення про примусове видворення відповідача з України.

Того ж дня, працівники ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області затримали відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та помістили відповідача до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Станом на момент звернення до суду з цим позовом особу відповідача не ідентифіковано у іноземця відсутні документи, на підставі яких можливо ідентифікувати його особу, та які надають право на перетин державного кордону для виїзду з України.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Затримано громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, але не довше моменту виконання рішення про примусове видворення.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 незаконно перебуває на території України без документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування. Відповідач не звертався до компетентних органів із заявами про захист чи легалізацію, не має документів для виїзду за кордон, а отже, існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про примусове видворення, що зумовлює необхідність застосування до ОСОБА_1 заходу у вигляді затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на шість місяців.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який з покликанням на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував поважні причини невиконання рішення про примусове повернення, зокрема втрату паспорта внаслідок крадіжки, що унеможливило виїзд ОСОБА_1 за межі України у встановлений строк. Крім того, суд залишив поза увагою багаторічне проживання на території України, відсутність правопорушень та наявність соціальних і трудових зв`язків.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те що, 17.07.2025 працівники ГУ «Д» ДЗНД СБУ виявили громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав без документів, які б надавали йому право на законне перебування на території України.

Відповідач не звертався до компетентних органів з питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту чи отримання статусу особи без громадянства.

У відповідача відсутні документи, на підставі яких можливо ідентифікувати особу відповідача, та які надавали б право на перетин державного кордону для виїзду з України.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України, 17.07.2025 стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця відповідачу не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні відповідач не перебуває, тобто відсутні підстави, за яких примусове видворення не застосовується.

Документи, які б підтверджували законне перебування на території України у відповідача відсутні.

17.07.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України.

Того ж дня, о 17 год. 34 хв. працівники ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області затримали відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та помістили відповідача до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Станом на момент звернення до суду з цим позовом особу відповідача не ідентифіковано у іноземця відсутні документи, на підставі яких можливо ідентифікувати його особу, та які надають право на перетин державного кордону для виїзду з України.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Виходячи з цієї норми, законодавець фактично виділив окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації. Фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, який його ідентифікує, як громадянина певної держави.

При цьому, можливість звернення із таким позовом не пов`язана законодавцем саме із процедурою видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Отже, відповідно до наведеної норми, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. Цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Водночас, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового повернення чи видворення, оскільки питання країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не з`ясованим.

Пунктом 1 розділу 6 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 передбачено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 , перебуває на території України незаконно, а також те, що особу відповідача не ідентифіковано.

Отже, на переконання апеляційного суду, існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення компетентного органу про примусове видворення відповідача до країни походження або третьої країни.

Оскільки відповідач не має документів, які ідентифікують відповідача як особу та громадянина певної держави, позивач, на думку апеляційного суду, підставно звернувся до суду із цим позовом, а тому позов необхідно задовольнити.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає обґрунтованим затримання відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення процедури видворення шляхом поміщення до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 липня 2025 року у справі № 158/2100/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель