Справа № 320/33312/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 вересня 2025 року Київ № 320/33312/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАРКС» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАРКС» (07335, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Демидів, вул. Фастова, буд. 2, оф. 4, ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а, ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Київській області від 06.01.2025 року №141/0903 про застосування до Позивача штрафних санкцій у розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп.;

- визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Київській області від 06.01.2025 року №140/0903 про застосування до Позивача штрафних санкцій у розмірі 1 020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, на користь Позивача понесені судові витрати із сплати судового збору по даній справі.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/33312/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з належними доказами на підтвердження поважності пропуску, з урахуванням правової позиції суду.

Копія ухвали від 09.07.2025 отримана представником позивача в системі Електронний суд 11.07.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна матеріалах справи.

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі Електронний суд, суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

На виконання ухвали від 09.07.2025 представником позивача 21.07.2025 подано до суду заяву, в якій просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, а у разі відхилення судом обґрунтувань позивача щодо поважності причин пропуску строку відкрити та зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду Великою Палатою Верховного Суду адміністративної справи №500/2276/24.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення до суду позивач, зокрема, зазначає про невизначеність законодавчого регулювання і різні підходи у судовій практиці до визначення строків звернення до суду у цій категорії справ. Так, позивач вважає, що ним був поданий позов в межах строку визначеного п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, тобто у строк 1095 днів із дня отримання рішення.

Розглянувши подану заяву представника позивача про поновлення строку звернення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Спеціальними нормами, які встановлюють порядок оскарження рішень контролюючих органів, є норми статті 56 ПК України. Зі змісту цієї статті вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків у першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

За пунктом 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Судом становлено, що позивач скористався правом досудового врегулювання спору та подав на оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 06.01.2025 №141/0903 та №140/0903 скаргу від 28.01.2025.

За результатами розгляду зазначеної скарги, згідно позовної заяви, засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» позивачем було отримано рішення ДПС України від 26.03.2025 року про результати розгляду скарги, яким відмовлено у задоволенні останньої.

Отже, суд зазначає, що за сформованою судовою практикою, яка є обов`язковою для врахування, та нормою встановленою пунктом 56.19 статті 56 ПК України строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання за умови попереднього використання досудового порядку становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження (Постанова ВС від 26.11.2020 року у справі № 500/2486/19, Постанова ВС від 10.05.2024 року у справі № 520/1810/23).

З позовом до суду позивач звернувся через автоматизовану систему «Електронний суд» 24.06.2025, тобто з порушенням місячного строку звернення з позовом до суду, встановленого пунктом 56.19 статті 56 ПК України.

У Постанові ВП ВС від 16.07.2025 року у справі №500/2276/24 Велика Палата зазначає, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Отже, норма викладена у пункті 56.19 статті 56 ПК України прямо визначає строк звернення до суду у разі застосування досудового (адміністративного) порядку оскарження рішення.

Суд припускає, що позивач при виборі строку на звернення до суду із цим позовом міг розтлумачити загальну і спеціальну норму як колізійні, однак таке трактування ґрунтується на його особистісному сприйнятті.

Так, у Постанові ВП ВС від 16.07.2025 року у справі №500/2276/24 Велика Палата висновує, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не встановлює строку звернення до суду з позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення та не є відсильною до норми, яка їх встановлює, а отже, не є тим «іншим законом», яким встановлені спеціальні строки звернення до суду.

Строк у 1095 днів, встановлений статтею 102 ПК України, є саме строком давності, у межах якого за платником податків зберігається право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу, а не строком звернення до суду із такими вимогами.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, який визначений у пункті 56.19 статті 56 ПК України.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, суд виходить з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умова: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Поряд з наведеним суд звертає увагу, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що сукупність обставин у цій справі вказує на те, що позивачем у спірний період не було вчинено усіх належних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуального права на подання адміністративного позову.

Згідно частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 КАС України визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачу у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Суд вказує про відсутність поважних причин у заяві про поновлення строку звернення до суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 143, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАРКС» про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАРКС» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Парненко В.С.