Справа № 380/2989/25
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Лунь З.І.

02 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/2989/25 пров. № А/857/23090/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 380/2989/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

17.02.2025р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд:

-визнати протиправними дії щодо відмови в зарахуванні до страхового та пільгового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати періоду роботи: 27.02.2022р. - 16.09.2024р. у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»;

-зобов`язати зарахувати до страхового та підземного (пільгового) стажу за Списком №1 і до розрахунку середньої заробітної плати період роботи: 27.02.2022р. - 16.09.2024р. у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням збільшеного страхового стажу з 21.10.2024р., а також виплату перерахованої пенсії провести з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2025р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як одержувач пенсії по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.10.2024р.

Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 19років 04дні, з яких 15 років 05 місяців 20 днів, в тому числі 12 років 07 місяців 28 днів - пільговий стаж роботи за Списком №1 (стаж на підземних роботах), з них 07 місяців 26 днів навчання за фахом та 01 рік військова служба в особливий період.

Відповідно до форми РС-право, позивачу пенсійний орган при призначенні пенсії по інвалідності врахував страховий та пільговий стаж за Списком №1 до 30.12.2022р.

При призначенні пенсії період роботи позивача з 27.02.2022р. - 16.09.2024р. на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» не зараховано як до страхового стажу, так і до стажу роботи за Списком №1 з повним робочим днем під землею, оскільки за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком та зарахував до страхового стажу та стажу на підземних роботах за Списком №1 період роботи з 27.02.2022р. - 16.09.2024р. на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

22.01.2025р. листом пенсійний орган повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії по інвалідності.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

ч.1 ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

В абз.8 ч.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що:

- мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум (абзац перший);

- мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (абзац 3).

ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. №345-VI (далі Закон №345-VI). Дія цього Закону, згідно зі статтею 1 поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Із змісту ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» видно, що:

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок;

- до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону;

- страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом;

- за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року;

ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено:

- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону;

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

- персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно ст.ст.14,15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків є страхувальники (роботодавці), які зобов`язані сплачувати страхові внески за застрахованих осіб (працівників) до органів Пенсійного фонду України.

ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що:

-страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1);

-страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2);

- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4).

Здійснення персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування врегульовано ст.21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Як зазначено в частині 2 цієї статті на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

ч.3 ст.21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено перелік відомостей, які повинна містити персональна електронна облікова картка застрахованої особи; та серед іншого, частину персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат.

Постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014р. затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Положення №10-1), яке визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

п.6 розділу V Положення №10-1 передбачено, що інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається, зокрема, щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення. Так, додатком 4 до цього Положення затверджено форму довідки ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена відповідальність страхувальників, серед іншого, за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків.

ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ст.83 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що за заявою ОСОБА_1 пенсійний орган призначив пенсію по III групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.10.2024р.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1 встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Для обчислення пенсії за віком в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи на підставі статті 8 Закону №345-VI необхідною умовою є наявність пільгового стажу на підземних роботах для чоловіків не менш як 15 років на посадах, передбачених за Списком №1.

При призначенні пенсії орган ПФУ зарахував до страхового стажу та пільгового/підземного стажу періоди його роботи до 30.12.2022р. включно:

- зарахував до страхового та до пільгового/підземного стажу Списком №1 для обчислення розміру пенсії, що дає право на призначення пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI (пільговий стаж для призначення пенсії обрахований в розмірі 15 років 05 місяців 20 днів, в тому числі 12 років 07 місяців 28 днів -пільговий стаж роботи за Списком №1 (стаж на підземних роботах), з них 07 місяців 26 днів навчання за фахом та 01 рік військова служба в особливий період;

- не зарахував до страхового та пільгового/підземного стажу за Списком №1, що дає право на обчислення розміру пенсії з 27.02.2022 до 16.09.2024, оскільки підприємство не сплатило страхові внески за цей період.

Внаслідок описаного перерахунку пенсійний орган визначив розмір пенсії позивача по інвалідності в розмірі 50 % пенсії за віком, обчисленої з урахуванням абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV та ст.8 Закону №345-VI.

Водночас, непрацюючі особи з інвалідністю III групи за наявності страхового стажу 35років мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком (іншими словами 100 % пенсії за віком), обчисленої відповідно до ст.27 і ст.28 цього Закону - на такий розмір пенсії претендує позивач. ПФУ не вбачає підстав для призначення позивачу пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Так, пенсійний орган визначив, що страховий стаж позивача, що дає право на обчислення пенсії по інвалідності в розмірі 100 % пенсії за віком, становить 15 років 05 місяців 20 днів, в тому числі 12 років 07 місяців 28 днів -пільговий стаж роботи за Списком №1 (стаж на підземних роботах), з них 07 місяців 26 днів навчання за фахом та 01 рік військова служба в особливий період.

Однак, рішенням Головного управління ПФУ у Львівській від 14.02.2025р. № 16 матеріали електронної пенсійної справи ОСОБА_1 приведено у відповідність до норм чинного законодавства.

Після проведеного перерахунку, страховий стаж позивача згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5 за даними про сплату страхових внесків, становить 16 років 01 місяць 11 днів.

Проте, при здійсненні цих обрахунків пенсійний орган не зарахував період роботи з 27.02.2022р. - 16.09.2024р. до страхового та пільгового/підземного стажу за Списком №1 для обчислення розміру пенсії з 21.10.2024р. з тих мотивів, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 позивача за цей період відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Колегія суддів звертає увагу пенсійного органу, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чітко передбачає, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах за Списком №1 до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Оцінюючи дії пенсійного органу щодо відмови зарахувати період роботи позивача з 27.02.2022р. - 16.09.2024р. на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» до страхового та до пільгового/підземного стажу за Списком №1 з мотивів несплати роботодавцем страхових внесків, колегія суддів звертає увагу на усталену практику Верховного Суду (постанови від 27.03.2018р. у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018р. у справі №480/12392/16-а, від 31.10.2019р. у справі № 226/1994/17) при розгляді аналогічних спорів: касаційний суд неодноразово вказував на те, що відповідно до ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним засадам у сфері соціального захисту. Тому, особа не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому вона працює.

Враховуючи наведений правовий висновок Верховного Суду, колегія суддів вважає протиправними дії пенсійного органу щодо відмови зарахувати період роботи позивача 27.02.2022р. - 16.09.2024р. на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» до загального страхового стажу та до пільгового/підземного стажу за Списком №1 для обчислення розміру пенсії позивача, оскільки несплата страхувальником страхових внесків не повинна порушувати право позивача на соціальний захист.

З огляду на те, що період роботи позивача на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 27.02.2022р.-16.09.2024р. підлягає зарахуванню до страхового стажу та до пільгового/підземного стажу за Списком №1, загальний стаж страховий стаж роботи позивача складає більше 35 років:

- «чистий» страховий стаж підтверджений пенсійним органом:16 років 01 місяць 11 днів та додатково підлягає зарахуванню період: 27.02.2022р. - 16.09.2024р.;

- пільговий/підземний стаж становить 16років 08місяців 17днів, тому, повні 15років пільгового/підземного стажу підлягають зарахуванню в страховий стаж.

Отже, розмір пенсії позивача повинен бути обчислений з дати її призначення відповідно до абз.8 ч.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст.ст.27 та 28, 40 цього Закону. Тому, пенсійним орган повинен здійснити перерахунок та виплату (доплату) перерахованої на підставі цього рішення суду пенсії по інвалідності, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 380/2989/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель