Справа № 500/4040/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4040/25

03 вересня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника - адвоката Карого В.В., надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області №41 про накладення штрафу в розмірі 3400,00грн за порушення законодавства про рекламу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем винесено рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 3400,00грн за порушення абзацу п`ятого пункту першого частини другої статті 27 Закону України «Про рекламу» (недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами (у тому числі користувацького контенту, який визнається рекламою), в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту).

Позивач вважає, що відповідач, приймаючи вказане рішення діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб визначені чинним законодавством з огляду на те, що на переконання позивача, при проведенні заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу, Головне управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області зобов`язане дотримуватись не лише вимог Закону України «Про рекламу», але й вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позивач вказує, що оскаржене рішення про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу прийнято на підставі Закону України «Про рекламу», Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693, однак без дотримання вимог, встановлених Законом №877-V, зокрема, за відсутності наказу (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. Посадові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області не пред`явили ОСОБА_1 перед початком здійснення заходу посвідчення (направлення), яке повинно містити передбачену законом інформацію, в тому числі, підстави для здійснення заходу, та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу.

Також зазначає, що Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області упродовж періоду дії в Україні воєнного стану може проводити лише позапланові заходи державного нагляду/контролю за дотриманням законодавства України про рекламу лише за умови наявності та на підставі відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері.

Ухвалою суду від 08.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

22.07.2025, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи свою позицію тим, що в межах проведення державного контролю за дотриманням законодавства про рекламу, службовою особою відповідача виявлено розповсюдження реклами в мережі Інтернет на сторінці «Авторинок-стоянка Бережанська» в Instagram (https://www.instagram.com/p/DJmcI9OsKxE/). У відеоролику, розміщеному на зазначеній сторінці, дівчина з відверто відкритим декольте рекламує послуги компанії із наступним текстом: «Вам потрібно терміново гроші? Ми швидко викупимо ваше авто по найбільшій ціні в Тернопільській області! Ви нам авто - ми Вам гроші. А якщо хочете дізнатись попередню ціну за ваше авто - переходьте на наш сайт в розділ «Викуп авто». Також у дописі наведено текст: «Продаж та обмін авто! Більше інформації про автомобіль - на нашому сайті: https://asb.te.ua/. У нас ви можете продати свій автомобіль за вашою ціною, швидко та безпечно; Продаж авто під комісію; Викуп авто; Обмін авто; Гроші під заставу авто; Пригін авто з Європи; Оформлення договору купівлі-продажу без власника; Детальніше за номером: ».

Відповідач вказує, що ролик не має жодного зв`язку між образом напівоголеної жінки та об`єктом реклами. Така подача зводить жінку до сексуального об`єкта, що є порушенням чинного законодавства, а тому в такій рекламі зовнішній вигляд жінки (надмірно відкрите декольте), манера подачі (провокативна поведінка) та візуальний акцент на тілесності - не відповідають стандартам етичної реклами та нехтують правилами пристойності.

Відповідач зазначає, що 02.06.2025 фахівцем відповідача складено протокол про порушення вимог статті 7, пунктів 2 та 15 частини першої статті 8 та частини першої статті 10 Закону №270/96-ВР щодо рекламодавця реклами - ОСОБА_1 , та начальником Головного управління було прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення позивачем Закону України «Про рекламу». Відповідач вказує, що за результатом опрацювання наявних матеріалів встановлено, що позивачем, як рекламодавцем порушено вимоги частини першої, другої та третьої статті 7 та пунктів 2 та 15 частини першої статті 8, частини першої статті 10 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама містить інформацію, що порушує етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності та є дискримінаційною за ознакою статі, а також є недобросовісною рекламою, яка вводить (може ввести) в оману споживачів реклами, завдавши шкоди особам внаслідок неточності, недостовірності, перебільшення, замовчування, яка дискредитує товари інших осіб, з огляду на що винесено рішення №41 про накладення штрафу в розмірі 3400,00грн за порушення законодавства про рекламу та рішення про визнання реклами недобросовісною та зупинено її розповсюдження.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем процедури здійснення заходу державного контролю щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства про рекламу, відповідач вказав, що виявлення ознак порушення законодавства про рекламу ані Закон України «Про рекламу», ані інші акти законодавства не пов`язують із проведенням перевірок чи інших спеціальних заходів контролю. Оформлення таких документів як акт перевірки, направлення на перевірку, повідомлення про перевірку законодавством про рекламу не передбачено, а тому оскаржене рішення є правомірним з огляду на те, що Закон України «Про рекламу» не регулює відносини щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, а визначає засади рекламної діяльності та відповідальність за їх порушення (арк. справи 23-43).

Ухвалою від 06.08.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд даної судової справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області 02.06.2025 складено протокол про порушення законодавства про рекламу №41 у якому зазначено, що фахівцем Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області виявлено розповсюдження реклами (рекламодавець реклами - ОСОБА_1 ) в мережі Інтернет на сторінці «Авторинок стоянка Бережанська» в Instagram (https://www.instagram.eom/p/DJmcI9OsKxE/). У відеоролику, розміщеному на зазначеній сторінці, дівчина з відверто відкритим декольте рекламує послуги компанії із наступним текстом: «Вам потрібно терміново гроші? Ми швидко викупимо ваше авто по найбільшій ціні в Тернопільській області! Ви нам авто - ми Вам гроші. А якщо хочете дізнатись попередню ціну за ваше авто - переходьте на наш сайт в розділ «Викуп авто» чим порушено частину третю статті 7, пункт 2, пункту 15 частини першої статті 8 та частини першої статті 10 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності, а також, у рекламі забороняється: наводити твердження та/або зображення, які є дискримінаційними та/або розпалюють ненависть, ворожнечу чи жорстокість до окремих осіб чи груп осіб за ознакою походження людини, її соціального чи майнового стану, віку, расової, етнічної чи національної належності, статі, сексуальної орієнтації, освіти, інвалідності, політичних поглядів, ставлення до релігії, за мовною ознакою, родом і характером занять, місцем проживання, за іншими ознаками, а також такими, що дискредитують товари інших осіб, та наводити твердження та/або зображення щодо інтелектуальної, фізичної, соціальної чи іншої переваги однієї статі над іншою та/або щодо стереотипних ролей чоловіка та жінки, що пропагують принизливе та зневажливе ставлення; принижувати гідність людини за ознакою статі; демонструвати насильство за ознакою статі; використовувати зображення тіла людини (частини тіла) виключно як сексуального об`єкта з метою привернення уваги споживача та/або посилання (слова, звуки, зображення) на сексуальні стосунки, що не стосуються рекламованого продукту чи способу його споживання. Недобросовісна реклама забороняється (арк. справи 35). До вказаного протоколу додано фотоматеріали.

Також судом встановлено, що відповідач звернувся із листом №Вих-08.5/1753-25 до ГО «Українська Асоціація Маркетингу» із листом щодо проведення експертизи реклами щодо відповідності її вимогам законодавства України (арк. справи 34).

03.06.2025, на підставі вищевказаного протоколу про порушення законодавства про рекламу, начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийнято рішення №41 про початок розгляду справи про порушення законодавства України про рекламу відносно рекламодавця реклами ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відповідності до вимог пункту 4 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства України про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1178 від 10.11.2023 (арк. справи 37).

В порядку частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу», відповідачем надіслано позивачу повідомлення-вимогу №Вих-08.5/1872-25 від 04.06.2025 щодо надання інформації та розгляду справи, згідно якої позивача у п`ятиденний строк з дня отримання даної вимоги зобов`язано надати пояснення щодо виявленого порушення, реєстраційні дані фізичної особи (копія паспорта та РНОКПП), затверджений макет розповсюдженої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір із виробником реклами, акти виконаних робіт, квитанції про сплату, тощо...), інформацію про право на об`єкт інтелектуальної власності (за наявності), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення. Також зазначено про запрошення позивача або його уповноваженої особи на розгляд справ про порушення законодавства про рекламу, 19.06.2025 о 10:00год (арк. справи 31). Вказану вимогу отримано позивачем, що сторонами і не спростовується.

На адресу відповідача позивачем 11.06.2025 подано письмові пояснення (№Вх-3889-25 від 12.06.2025) в яких він не заперечив проти виявлених порушень та вказав, що самостійно розробив відеоролик, на якому зображена його дружина, однак, через незнання вимог законодавства про рекламу, було допущено порушення. Зазначену рекламу розміщено безкоштовно, тому витрати на її розповсюдження відсутні (арк. справи 33).

18.06.2025 на адресу відповідача надійшов експертний висновок №26-2025 від 11.06.2025 ГО «Українська Асоціація Маркетингу», у якому зазначено, що реклама, розміщена в мережі Інтернет на сторінці Instagram «Авториног стоянка Бережанська» є дискримінаційною та порушує вимоги частини третьої статті 7, частин першої статті 8 Закону України «Про рекламу», а також пункту 5.2.9, та пункт 5.2.8 (а) статті Стандарту «Недискримінаційна реклама за ознакою статі» (далі - Стандарт), зареєстрованого відповідним чином Державним Комітетом України з Питань Технічного Регулювання т Споживчої Політики, Державним підприємством «Український науково-дослідний і навчальни центр проблем стандартизації, сертифікації та якості (ДП УкрДНЦ)» (зареєстровано 30.07.201 №249), є Стандартом організацій України (СОУ 2-2011). Вказано, що у п.5.2.8 (а) Стандарту зазначено, що «Реклама вважається дискримінаційною за ознакою статі та порушує добросовісну маркетингову практику, якщо зображує або описує жінку або чоловіка як прикрасу чи сексуальний об`єкт, включаючи натяки на статеві стосунки і сексуальність людей, які нічим не пов`язані з рекламованим продуктом, і не мають прямих асоціацій споживанням рекламованого продукту, товару, послуг тощо; порушення посилюється, якщо сексуальність людини зображується або описується принизливо, зневажливо, наклепницький чином (для людської гідності) через мову, позування, вербальні або невербальні натяки тощо)».

Зазначено, що реклама, подана на експертизу містить, ознаки саме такої дискримінації. У рекламі жінка-модель зображується як сексуальний об`єкт, а не як професіонал. Відсутність бюстгальтера, демонстрація грудей і акцент на декольте перетворює жінку на засіб привернення уваги, а не на рівноправного учасника ділового процесу. Реклама підкріплює шкідливі стереотипи про те, що жінки повинні використовувати свою сексуальність для досягнення бізнес-цілей. Це принижує професійні якості жінок і створює враження, що їхня цінність полягає насамперед у зовнішності. Зображення жінки в офісному середовищі з відвертими елементами одягу нормалізуй сексуалізацію робочого місця та може сприяти створенню токсичного робочого середовища.

На думку експертів використання сексуально забарвленого контенту для реклами автовикупу є неетичним, оскільки не має жодного зв`язку з рекламованою послугою та використовує жіноче тіло як інструмент маніпуляції. Реклама порушує етичні принципи реклами, які вимагають поваги до гідності всіх людей і уникнення використання дискримінаційних образів (арк. справи 42).

Із змісту протоколу слухання №41 (арк. справи 38) слідує, що 19.06.2025 відбувся розгляд справи про порушення законодавства про рекламу ОСОБА_1 згідно якого позивач та/або його уповноважений представник на вказаний розгляд не прибув.

У вказаному протоколі зазначено, що опрацювавши всі наявні матеріали в Головному управлінні встановлено, що рекламодавець реклами - ОСОБА_1 , порушив вимоги частини першої, другої та третьої статті 7 та пунктів 2 та 15 частини першої статті 8, частини першої статті 10 Закону України «Про рекламу», а саме:

реклама містить інформацію, що порушує етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності та є дискримінаційною за ознакою статі, а також є недобросовісною рекламою, яка вводить (може ввести) в оману споживачів реклами, завдавши шкоди особам внаслідок неточності, недостовірності, перебільшення, замовчування, яка дискредитує товари інших осіб.

Суб`єкт господарювання до відповідальності за аналогічні порушення законодавства про рекламу Головним управлінням протягом року не притягувався.

Оскільки, відсутня можливість встановити вартість розповсюдженої реклами, тому, за виявлені порушення вимог законодавства України про рекламу, у відповідності до вимог частини сьомої статті 27 Закону на рекламодавця реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вирішено:

накласти штраф на рекламодавця реклами - ОСОБА_1 згідно частини сьомої статті 27 Закону України «Про рекламу»;

попередити рекламодавця реклами - ОСОБА_1 , що повторне вчинення порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі;

винести рішення про визнання реклами недобросовісною та зупинити її розповсюдження.

На підставі зібраних матеріалів та протоколу слухання №41 від 19.06.2025 відповідачем винесено рішення №41 від 19.06.2025, відповідно до якого на позивача, згідно частини сьомої статті 27 Закону України «Про рекламу», накладено штраф у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400,00грн за порушення абзацу п`ятого пункту першого частини другої статті 27 «Про рекламу» (арк. справи 39).

Також відповідачем винесено рішення від 19.06.2025 про визнання реклами недобросовісною (арк. справи 40).

Вказані рішення надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та вручено позивачу 22.06.2025 (арк. справи 41).

Не погоджуючись з прийнятим рішеннями про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначаються Законом України «Про рекламу» №270/96-ВР від 03.07.1996 (далі - Закон України «Про рекламу», у редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про рекламу» цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про рекламу»:

реклама - інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару;

особа - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, юридична особа незалежно від форми власності, представництво нерезидента в Україні

рекламодавець - особа, яка є замовником виробництва та/або розповсюдження реклами.

Статтею 7 Закону України «Про рекламу» визначено, що основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди. Реклама не повинна підривати довіру суспільства до реклами та повинна відповідати принципам добросовісної конкуренції. Реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності. Реклама повинна враховувати особливу чутливість дітей і не завдавати їм шкоди.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про рекламу» передбачено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.

За приписами частини третьої статті 26 Закону України «Про рекламу», розгляд і вирішення адміністративних справ, передбачених цим Законом, здійснюються відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина третя статті 26 в редакції Закону №4017-IX від 10.10.2024)

Згідно з частинами першою-другою статті 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні:

у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами (у тому числі користувацького контенту, який визнається рекламою), в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні у порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до частин четвертої-восьмої статті 27 Закону України «Про рекламу», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації та проведення азартних ігор та лотерейній сфері, а також крім тих, які віднесено до компетенції Національного банку України або Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за процедурою, визначеною Законом України «Про адміністративну процедуру», на:

рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами;

розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

За неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 (далі - Положення №667), Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

Згідно з пунктом 7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Згідно з пунктом 6 Положення №667 Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право: здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону (підпункт 8); вимагати відповідно до закону від суб`єктів господарювання усунення виявлених порушень (підпункт 9); вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності відповідно до закону (підпункт 10); складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення і приймати за результатами розгляду рішення про накладення штрафів та застосовування інших санкцій, передбачених законом (підпункт 17); залучати в установленому порядку незалежних експертів і спеціалізовані організації для проведення перевірок та підготовки висновків з питань, що належать до їх компетенції (підпункт 22).

Аналіз викладених вище правових норм дає підстави стверджувати, що Держпродспоживслужба та її територіальний орган уповноважені здійснювати контроль щодо дотримання вимог законодавства з питань реклами та у разі встановлення порушень таких вимог виносити відповідні рішення, в тому числі про накладення штрафу.

Постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі - Порядок №693), який регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Згідно з пунктами 8-19 Порядку №693 накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції.

Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.

Протокол розглядається у місячний строк.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.

Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, Головою Держспоживінспекції, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками може бути призначена експертиза.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Провадження у справі припиняється, якщо в діях рекламодавця, виробника та розповсюджувача реклами не виявлено ознак порушення законодавства про рекламу або не доведено факт вчинення порушення.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку.

Виходячи з системного аналізу положень статті 26 Закону України «Про рекламу», приписів Порядку № 693, у провадженні у справах про порушення законодавства про рекламу оформлюються процесуальні документи протокол про порушення законодавства про рекламу, рішення про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про рекламу, протокол засідання та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Поряд з цим, виявлення ознак порушення законодавства про рекламу Закон України «Про рекламу» у жодній нормі не пов`язує із проведенням перевірок чи інших спеціальних заходів контролю, оформлення направлень на перевірку, повідомлень про перевірку, актів перевірок законодавством про рекламу не передбачено.

Крім того, виходячи з поняття «реклама», закріпленого у статті 1 Закону України «Про рекламу» Держпродспоживслужба та її територіальні органи здійснюють контроль за розповсюдженням інформації (реклами), а не перевіряють господарську діяльність рекламодавців, розповсюджувачів та виробників реклами.

Таким чином, Закон України «Про рекламу» є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає засади рекламної діяльності, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням і споживанням реклами.

Натомість, правові норми, що встановлюють спосіб, порядок та форми здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про рекламу врегульовані Законом України «Про адміністративну процедуру» (статті 1, 3, 36, 37 Закону).

З огляду на що Головне управління діє як суб`єкт владних повноважень, наділений Законом України «Про рекламу» та Порядком №693 функціями контролю за дотриманням законодавства України про рекламу та, відповідно, здійснює розгляд і вирішення адміністративних справ, передбачених цим Законом, відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, а тому, суд не вбачає порушення відповідачем порядку проведення планового чи позапланового державного контролю за дотриманням законодавства про рекламу, про які наголошено представником позивача при обґрунтуванні підстав позову.

Щодо покликань представника позивача також і на припинення проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», що визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», то суд їх оцінює критично, оскільки в даному випадку це не стосується регулювання питання здійснення заходів щодо дотриманням законодавства про рекламу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу та провадженні у справі за ознаками порушення законодавства про рекламу відносно позивача Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області діяло в межах повноважень та у відповідності з порядком, визначеним наведеними нормами законодавства.

Підставою для прийняття оскарженого рішення стало виявлення посадовими особами відповідача вході проведення контрольного повноваження розповсюдження рекламодавцем ОСОБА_1 в мережі Інтернет на сторінці «Авторинок стоянка Бережанська» в Instagram (https://www.instagram.eom/p/DJmcI9OsKxE/) реклами (відеоролик) розміщеного на зазначеній сторінці, у якому жінка з відверто відкритим декольте рекламує послуги компанії із наступним текстом: «Вам потрібно терміново гроші? Ми швидко викупимо ваше авто по найбільшій ціні в Тернопільській області! Ви нам авто - ми Вам гроші. А якщо хочете дізнатись попередню ціну за ваше авто - переходьте на наш сайт в розділ «Викуп авто».

Контролюючим органом складено протокол про порушення законодавства про рекламу №41 та розпочато розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно позивача як рекламодавця реклами.

Так, з матеріалів справи слідує, що позивачу в межах процедури розгляду справи про порушення законодавства України про рекламу скеровано вимогу про надання пояснень та документів, на виконання якої позивач проінформував Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про те, що самостійно розробив виявлений відеоролик, а жінка, яка на ньому зображена є його дружиною. Зазначив, що оскільки рекламу розміщено безкоштовно, то витрати на її розповсюдження відсутні, а також вказав, що ним вказане порушення допущено через незнання вимог законодавства про рекламу.

Суд зазначає, що статтею 29 Закону України «Про рекламу» передбачено, що громадські об`єднання та об`єднання підприємств у галузі реклами мають право, зокрема, здійснювати незалежну експертизу реклами, нормативно-правових актів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, проектів таких актів щодо їх відповідності вимогам законодавства України, а також надавати відповідні висновки і рекомендації.

З метою зібрання доказів у справі про ознаки порушення законодавства у сфері реклами, відповідачем вжито заходи щодо проведення незалежного експертного дослідження виявленої реклами позивача, зокрема, направлено лист №Вих-08.5/1753-25 до Громадської організації «Українська Асоціація Маркетингу» про проведення експертизи реклами щодо відповідності її вимогам законодавства України. Вказаною громадською організацією надано експертний висновок №26-2025 від 11.06.2025, у якому зазначено, що реклама, розміщена в мережі Інтернет на сторінці Instagram «Авториног стоянка Бережанська» є дискримінаційною та порушує вимоги частини третьої статті 7, частин першої статті 8 Закону України «Про рекламу», а також пункту 5.2.9, та пункт 5.2.8 (а) статті Стандарту «Недискримінаційна реклама за ознакою статі» (далі - Стандарт), зареєстрованого відповідним чином Державним Комітетом України з Питань Технічного Регулювання т Споживчої Політики, Державним підприємством «Український науково-дослідний і навчальни центр проблем стандартизації, сертифікації та якості (ДП УкрДНЦ)» (зареєстровано 30.07.201 №249), є Стандартом організацій України (СОУ 2-2011).

У вказаному висновку зазначено, що реклама, подана на експертизу (відеоролик) містить, ознаки дискримінації за ознакою статі оскільки у рекламі позивача жінка-модель зображується як сексуальний об`єкт, а не як професіонал, із відсутністю бюстгальтера, демонстрацією грудей і акцентом на декольте, що в свою чергу перетворює таку жінку на засіб привернення уваги, а не на рівноправного учасника ділового процесу.

Вказано, що добавлення сексуально забарвленого контенту для реклами автовикупу є неетичним, оскільки не має жодного зв`язку з рекламованою послугою та використовує жіноче тіло як інструмент маніпуляції, в той час як зображення жінки в офісному середовищі з відвертими елементами одягу нормалізує сексуалізацію робочого місця та може сприяти створенню токсичного робочого середовища.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем на підставі зібраних доказів та наданих позивачем пояснень встановлено, що ОСОБА_1 , порушив вимоги частини першої, другої та третьої статті 7 та пунктів 2 та 15 частини першої статті 8, частини першої статті 10 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама містить інформацію, що порушує етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності та є дискримінаційною за ознакою статі, а також є недобросовісною рекламою, яка вводить (може ввести) в оману споживачів реклами, завдавши шкоди особам внаслідок неточності, недостовірності, перебільшення, замовчування, яка дискредитує товари інших осіб.

За наведених обставин на позивача накладено штраф у розмірі 3400,00грн згідно частини сьомої статті 27 Закону України «Про рекламу» за порушення абзацу п`ятого пункту першого частини другої статті 27 «Про рекламу».

Надаючи оцінку вказаним доказам суд вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у постанові від 29.10.2021 у справі №480/85/19 вказав, що поняття суспільної моралі є оціночним і у кожному випадку порушення (не порушення) суспільної моралі має оцінюватися, виходячи з фактичних обставин.

Із змісту оскарженого рішення неможливо визначити, що конкретно стало підставою для висновку відповідача про сексуальний підтекст реклами позивача.

Разом з тим, реклама не може містити дискримінаційні твердження та реклама не повинна містити інформації чи зображень які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.

Як вже зазначалося судом, що стаття 7 Закону України «Про рекламу» встановлює, що реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності. Реклама повинна враховувати особливу чутливість дітей і не завдавати їм шкоди.

Поряд з цим, розміщена позивачем реклама у соціальні мережі Instagram вказаним критеріям не відповідає, оскільки рекламний відеоролик позивача суперечить загальноприйнятим правилам етичної поведінки, в тому числі і офісного працівника, оскільки при огляді даного ролику встановлено, що жінка, яка приймала участь у такій рекламі, одягнена у піджак на оголене тіло, без нижньої білизни демонструє глибоке декольте з акцентом на груди у офісному приміщені (кабінеті) та позиціонована як працівник такого офісу, що перетворює жінку на засіб привернення уваги, а не на рівноправного учасника ділового процесу. Відповідно, враховуючи зображення та суть реклами, така порушує етичні принципи реклами, які вимагають поваги до гідності всіх людей і уникнення використання дискримінаційних образів.

Щодо тверджень позивач про те, що жінка, знята у рекламі, це його дружина, суд зазначає, що таке не спростовує суті та змісту такого порушення, оскільки дане зображення використано як рекламний відеоролик діяльності "Авторинк-стоянка Бережанська", а не як приватний контент.

Суд звертає увагу, що в оскарженому рішенні відповідач вказав на недотримання «змісту» реклами, однак позовна заява не містить жодних обґрунтувань щодо суті вчиненого позивачем порушення, а лише зазначається про те, що у висновку ГО «Українська Асоціація Маркетингу» №26-2025 від 11.06.2025 не зазначено, що експерти попереджені (обізнані) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, на вимогу частини сьомої статті 101 КАС України.

Слід наголосити, що будь-яких доказів у спростування висновків експертів Громадської організації «Українська Асоціація Маркетингу» стороною позивача не представлено, в той час як матеріалами справи підтверджено наявність підстав для врахування такого висновку відповідачем при розгляді матеріалів про порушення законодавства України про рекламу позивачем та підтверджено право громадських організацій надавати такі висновки згідно статті 29 Закону України «Про рекламу».

Таким чином, матеріали справи містять достатні докази про порушення законодавства про рекламу, що доводять провину позивача у вчиненні порушення законодавства про рекламу. Крім того, суд зазначає, що відповідач в межах здійснення своїх повноважень наділений правом на оцінку розміщеної реклами вимогам законодавства, що ним і було зроблено в даному випадку.

Отже, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України приймаючи рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Інші доводи та аргументи сторін не мають визначального значення для вирішення цього спору та не впливають на юридичну оцінку спірних правовідносин у цій справі.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваних дій, відповідачем були дотримані усі критерії, передбачені частиною другою статті 2 КАС України, відтак суд не знаходить протиправності вказаних дій, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Згідно з частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно приписів статті 139 КАС України у випадку прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення №41 від 19 червня 2025 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46006, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.