Справа № 420/15997/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 вересня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

11 червня 2025 року разом з відзивом від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №420/15997/25 до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду по справі №320/2229/25, а також клопотання про залучення до участі у справі №420/15997/25 Міністерство соціальної політики України (, вул.Еспланадна, 8/10, м. Київ, 01601) в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

За таких підстав, суд розглядає таке клопотання як помилково подане повторне клопотання про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі врегульовані статтею 236 КАС України. Так, частиною 1 цієї статті передбачено обов`язкові підстави для зупинення провадження у справі, а у частині 2 цієї статті наведено факультативні підстави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом наведеної норми процесуального закону, підставою для зупинення провадження в адміністративній справі є сукупність таких складових, як розгляд іншої справи іншим судом, пов`язаність іншої судової справи з цією адміністративною справою та неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у цій справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, що розглядається іншим судом, з цією справою, а також чим обумовлюється неможливість розгляду цієї справи.

Натомість, представник відповідача в обгрунтування клопотання про зупинення провадження не конкретизував, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу №420/15997/25 без попереднього розгляду адміністративної справи №320/2229/25, не зазначив, чому наявні у цій справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, судом не встановлено необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, до набрання законної сили судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25.

При цьому, суд відхиляє як безпідставне твердження представника відповідача про те, що із вирішенням Київським окружним адміністративним судом, як судом першої інстанції, спору у справі №320/2229/25 буде постановлено подальший механізм обчислення пенсій з 01.01.2025, адже подальше визначення механізму обчислення пенсій у майбутньому не вплине на правовідносини, що склалися до моменту набрання таким рішенням законної сили.

Щодо залучення до участі у справі Міністерства соціальної політики України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у справі № №420/15997/25, суд зазначає таке.

Так, в обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що у разі прийняття рішення про задоволення позовних вимог його реальне виконання залежатиме від дій Мінсоцполітики, як органу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення та є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду».

Обґрунтовуючи необхідність залучення Міністерства соціальної політики України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача представник відповідача зазначив, що розробником проєкту постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» є вказаний державний орган. Згідно з пояснювальною запискою до нього, метою прийняття є забезпечення реалізації норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», спрямованих на оптимізацію видатків на виплату пенсій, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Проєкт постанови №1 розроблений Мінсоцполітики відповідно до ст.46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з урахуванням складної макрофінансової ситуації, яка є наслідком збройної агресії російської федерації проти України, пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Вважає, що рішення у цій справі впливатиме на інтереси Мінсоцполітики та вразі незалучення до участі у справі позбавить його можливості реалізувати права учасника справи.

Згідно із частинами другою, четвертою, п`ятою статті 49 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Тобто, за клопотанням учасників справи суд може залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, лише у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Водночас, заявником не доведено, що рішення у цій справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки Мінсоцполітики.

Так, обов`язки Мінсоцполітики як головного розпорядника бюджетних коштів передбачені законом, а не судовим рішенням у конкретній справі.

Суд також зауважує, що позовні вимоги стосуються питання нарахування та виплати позивачу пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених вказаною вище постановою Уряду України, яке безпосередньо вирішує відповідач, розроблення Міністерством соціальної політики України проєкту вказаної постанови Кабінету Міністрів України, не створює безпосередньо правовий інтерес до результату вирішення цієї справи судом. Винесення судового рішення у вказаній справі не матиме безпосереднього впливу на виникнення у Міністерства соціальної політики України прав та обов`язків щодо нарахування та виплату позивачу пенсії. Крім того, відсутні докази наявності правового інтересу Міністерства соціальної політики України, який би відповідав правовій позиції відповідача у справі. Отже, не доведено, що судове рішення може безпосередньо вплинути на його права та обов`язки.

Оскільки судом не підтверджено, що для всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідно залучити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство соціальної політики України, тому у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. 49, 236, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зупинення провадження у справі №420/15997/25 до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду по справі №320/2229/25 - відмовити.

У задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про залучення до участі у справі №420/15997/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство соціальної політики України відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАБЕНКО