Справа № 420/11373/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №122/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 200 810,03 грн, з яких 160 648,02 грн за податковим зобов`язанням, 40 162,01 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №131/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 16 734,16 грн, з яких 13387,33 грн за податковим зобов`язанням, 3346,83 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №140/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., яким застосовано штраф до ОСОБА_1 в розмірі 340,00 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржувані податкове повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства без з`ясування всіх обставин з господарських операцій позивача.

Позивач вважає такі рішення протиправними та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник зазначив, що перевіркою встановлено порушення вимог ФОПП ОСОБА_1 пп.179.1 ст.179, п.179.2 ст.179, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49 Кодексу в частині неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік.

В порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.б п.171.2 ст.171, п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу ФОПП ОСОБА_1 податку на доходи з фізичних осіб з доходів у сумі 160648,02 грн., отриманих у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг за кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит)) та інших доходів не нараховано та до бюджету не сплачено.

Водночас в порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. б п.171.2 ст..171 п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розділ XX «Перехідні положення» Кодексу ФОПП ОСОБА_1 військового збору у сумі 13 387,33 грн. з доходів, отриманих у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг за кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит)) та інших доходів не нараховано та до бюджету не сплачено.

На підстави виявлених порушень прийнято оскаржувані повідомлення-рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 29.11.2006 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №06/95/144, відповідно до п.1.1 якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 38000, 00 дол. США, зі сплатою 13% річних та порядком погашення суми основної заборгованості та процентів згідно з Графіком погашення, та кінцевим терміном повернення заборгованості 28.11.2021 року.

29.11.2006 р., в забезпечення виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_1 між Банком та громадянином Сполучених Штатів ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку наступне майно, а саме: нежитлові підвальні приміщення №502, 503, 504, 505, 506, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 48,9 кв.м.

Згідно з п. 1.2. вказаного Іпотечного договору вартість предмета іпотеки за згодою Сторін становить 249429,00 грн, що в еквіваленті складає 49392,00 долари США за офіційним курсом НБУ на дату укладання цього Договору.

13.06.2014 р. Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 7425,65 гривень та 43829 доларів 96 центів США, що становить 510 823,14 грн заборгованості за договором кредиту № 06/95/144 від 29.11.2006 р. та третейський збір у сумі 3954,25 грн.

17.10.2014 р. ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13.06.2014 р. у справі № 260-14 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 06/95/144 від 29.11.2006 у сумі 7 425,65 та 43 829,96 доларів США, що становить 510 823,41 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3954,25 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом; та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

12.07.2017 р. АТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , яким просило у рахунок погашення боргу за Договором кредиту №06/95/144 від 29.11.2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові підвальні приміщення №502, 503, 504, 505, 506, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 р. у справі №522/12679/17, яке 06.05.2019 р. набрало законної сили, у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на перемет іпотеки відмовлено в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

09.08.2019 р. державним реєстратором Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про реєстрацію права власності на нежитлові підвальні приміщення №502, 503, 504, 505, 506, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 за АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме від 26.09.2019 р.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2021 р. у справі №755/26738/14-ц визнано виконавчий лист, виданий 20.11.2014 Дніпровським районним судом м. Києва ПАТ «Укрсоцбанк» згідно із ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2014 у справі № 755/26738/14-ц про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 13.06.2014 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 06/95/144 від 29.11.2006 у сумі 7 425,65 грн та 43 829,96 доларів США, що становить 510 823,41 грн, таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з тим, що Банк у повному обсязі задовольнив свої вимоги та претензії до ОСОБА_1 звернувши стягнення на предмет іпотеки.

В подальшому, у період з 20.11.2024 р. по 26.11.2024 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 з питань сплати до бюджету належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

03.12.2024 р. за результатами зазначеної перевірки ГУ ДПС в Одеській області складено Акт №52634/15-32-24-04-20 від 03.12.2024 р.

З вказаного акту вбачається наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, підпункту 69.2 1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-IV (зі змінами) та наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 04.10.2024 №10056-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника ОСОБА_1 », заступником начальника відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб, координації та інформаційно-аналітичного забезпечення управління оподаткування фізичних осіб, ОСОБА_4 , проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_3 з питань сплати до бюджету належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Копія наказу Головного управління ДПС в Одеській області №10056-п від 04.10.2024 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 », а також письмове повідомлення від 17.10.2024 року №1136/15-32-24-04-14 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 18.08.2024 №051, яке повернуто з поштовою Довідкою з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Перевірка проведена у приміщенні податкового органу Головного управління ДПС в Одеській області, за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка 17/2.

Відповідно до наявної податкової інформації ФОПП ОСОБА_1 протягом 2019 року отримав доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи.

Так, згідно із наявною податковою інформацією фізичною особою платником податків ОСОБА_1 у ІІІ кварталі 2019 року було отримано дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 892 489,03 гривень.

Згідно з абзацом першим п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПКУ) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відс. однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, що у 2019 році становить 1043,25 грн. (4173 грн. х 25%).

При цьому кредитор зобов`язаний повідомити платника податку боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощенно. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації про майновий стан та доходи. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями у разі якщо фізична особа платник податків отримує інші доходи, які підлягають оподаткуванню, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими ПКУ для платників податку - фізичних осіб який зобов`язаний подати до 1 травня року (з урахуванням вимог п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПКУ), що настає за звітним, річну податкову декларацію про майновий стан і доходи, та оподатковується за ставкою, визначеною п.167.1 ст.167 ПКУ (18 відс.). Також зазначені доходи є об`єктом оподаткування військовим збором (п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу).

Таким чином встановлено наступні порушення:

Перевіркою встановлено порушення вимог ФОПП ОСОБА_1 пп.179.1 ст.179, п.179.2 ст.179, пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49 Кодексу в частині неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік.

В порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. б п.171.2 ст.171, п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179 Кодексу ФОПП ОСОБА_1 податку на доходи з фізичних осіб з доходів у сумі 160 648,02 грн., отриманих у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг за кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит)) та інших доходів не нараховано та до бюджету не сплачено.

Водночас в порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. б п.171.2 ст..171 п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу ФОПП ОСОБА_1 військового збору у сумі 13 387,33 грн. з доходів, отриманих у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг за кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит)) та інших доходів не нараховано та до бюджету не сплачено.

На підставі акту перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №140/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., яким застосовано штраф до ОСОБА_1 в розмірі 340,00 грн.; податкове повідомлення-рішення форми «Р» №131/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 16 734,16 грн, з яких 13387,33 грн за податковим зобов`язанням, 3346,83 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; податкове повідомлення-рішення форми «Р» №122/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 200 810,03 грн, з яких 160 648,02 грн за податковим зобов`язанням, 40 162,01 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення протиправними та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Податкового кодексу України.

Згідно з положеннями підпунктів 19-1.1.1 та 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 78.1 статті 78 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (пункт 78.4 статті 78 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки).

Із наведених норм вбачається, зокрема, що метою документальної позапланової невиїзної перевірки, зокрема є перевірка виявлених недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях.

Згідно п.79.1,79.2 ст.79 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Згідно з п.79.3 ст.79 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Відповідно до п.79.5 ст.79 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Таким чином, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання, в свою чергу, вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії.

Матеріалами справи підтверджено, що копія наказу Головного управління ДПС в Одеській області №10056-п від 04.10.2024 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 », а також письмове повідомлення від 17.10.2024 року №1136/15-32-24-04-14 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 18.08.2024 №051, яке повернуто з поштовою Довідкою з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Судом встановлено, що наказ та повідомлення направлялись за адресою: АДРЕСА_3 .

Пунктом 1-6 розділу IX Положення №822 встановлено, що фізичні особи платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно та документа, що посвідчує особу (після пред`явлення повертається).

Заява може бути подана через представника за наявності документа, що посвідчує особу такого представника, та документа, що посвідчує особу довірителя, або його ксерокопії (з чітким зображенням), а також довіреності, засвідченої у нотаріальному порядку, на проведення змін до Державного реєстру (після пред`явлення повертається). Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання або до будь-якого контролюючого органу. Якщо Заява за формою № 5ДРП містить дані про новий паспорт фізичної особи, то така Заява подається фізичною особою особисто.

Для заповнення Заяви використовуються дані документа, що посвідчує особу, та інших документів, які підтверджують зміни таких даних. Якщо зазначені документи видані не українською мовою, необхідно подати засвідчені в установленому законодавством порядку переклади цих документів українською мовою (після пред`явлення повертаються) та їх копії.

Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів з наступного дня після дня подання фізичною особою Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу.

У разі виявлення недостовірних даних або помилок у поданій Заяві за формою № 5ДР або Заяві за формою № 5ДР фізичній особі може бути відмовлено у внесенні змін та/або видачі документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі, або внесенні відмітки до паспорта.

У Заяві за формою № 5ДР або Заяві за формою № 5ДРП в обов`язковому порядку зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта).

В свою чергу, згідно п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Таким чином, вказаними нормами чинного законодавства передбачено обов`язок фізичної особи-платника податків повідомляти податкові органи про зміну податкової адреси.

Однак, в даному випадку докази повідомлення позивачем податкових органів про зміну податкової адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, посилання платника податків на те, що він не був сповіщений про проведення перевірки, є неспроможними та спростовуються наданими по справі доказами.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу - пп.14.1.47 п.14.1ст.14 ПКУ).

Пунктом 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

При цьому, кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Одночасно, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» №321-VIII від 09.04.2015 року, положення якого набрали чинності 07.05.2015р., передбачено, що підрозділ 1 розділу XX Перехідні положення доповнено п.8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01 січня 2014 року.

До того ж, дія абз.1 цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01.01.2015 року.

Отже, з метою оподаткування, доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX Перехідні положення ПК України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідні положення ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Таким чином, боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з підпунктом 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такий дохід:

основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

У той же час відносини, що виникають між банком та клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку.

Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход.

Відповідно до наявної податкової інформації ФОПП ОСОБА_1 протягом 2019 року отримав доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи.

Так, згідно із наявною податковою інформацією фізичною особою платником податків ОСОБА_1 у ІІІ кварталі 2019 року було отримано дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 892489,03 гривень.

Згідно з абзацом першим п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПКУ) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відс. однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, що у 2019 році становить 1043,25 грн. (4173 грн. х 25%).

При цьому кредитор зобов`язаний повідомити платника податку боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощенно. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації про майновий стан та доходи. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними Податковим кодексом України.

Відповідно до п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями у разі якщо фізична особа платник податків отримує інші доходи, які підлягають оподаткуванню, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими ПКУ для платників податку - фізичних осіб який зобов`язаний подати до 1 травня року (з урахуванням вимог п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПКУ), що настає за звітним, річну податкову декларацію про майновий стан і доходи, та оподатковується за ставкою, визначеною п.167.1 ст.167 ПКУ (18 відсотуів.). Також зазначені доходи є об`єктом оподаткування військовим збором (п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу).

Судом встановлено, що оскільки кредитор був зобов`язаний повідомити боржника про прощення (анулювання) боргу, але ОСОБА_1 жодних повідомлень від Банку не отримано, представником Позивачки адвокатом Аврамовим В.П. направлено на адресу АТ «Сенс Банк» адвокатський запит вих. №127 від 28.03.2025 р. про надання інформації та копій документів.

04.04.2025 р. АТ «Сенс Банк» направлено відповідь вих. №16651-56 на вказаний адвокатський запит до якого додано копії Довідки про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу вих. №612 від 10.10.2019 р., реєстр відправки АТ «Укрсоцбанк», список згрупованих поштових відправлень та лист АТ «АЛЬФА-БАНК» від 25.02.2021 р. №16542-20.2-256148.

Як слідує з довідки АТ «Укрсоцбанк» вих. №612 від 10.10.2019 р., Банк скористався в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», своїм правом та задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки нежитлові підвальні приміщення №502, 503, 504, 505, 506, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором №06/95/144 від 29.11.2006 р.

З огляду на викладене відповідачем доведено правомірність видання податкового повідомлення-рішення форми «Р» №122/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 200 810,03 грн, з яких 160 648,02 грн за податковим зобов`язанням, 40 162,01 грн за штрафними (фінансовими) санкціями та податкового повідомлення-рішення форми «Р» №131/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 16 734,16 грн, з яких 13387,33 грн за податковим зобов`язанням, 3346,83 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд не приймає посилання позивача на позицію Верховного Суду в постановах від 21.11.2018 у справі № 802/1728/16-а (№ в ЄДРСРУ 78026142) та від 16.12.2020 р. у справі №826/16837/16 (№ в ЄДРСРУ 93595012) та позицію П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 р. у справі № 540/1248/20 (№ в ЄДРСРУ 96507362), Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2022 р. у справі №380/12376/21 (№ в ЄДРСРУ 103930292), Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 р. у справі № 340/857/20 (№ в ЄДРСРУ 103198522) та від 28.01.2025 р. у справі № 160/14966/24 (№ в ЄДРСРУ 125144304), оскільки в даних справах списання боргу відбулося в наслідок звернення стягнення на іпотечне майно позивача, а в даній справі стягнення відбулося за рахунок майна третьої особи та майнові права позивача не постраждали. Таким чином. позивач отримала дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 892489,03 гривень.

Відповідно до положень ч 2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд встановив правомірності дій відповідача щодо прийняття податкових повідомлень рішень форми «Р» №122/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., форми «Р» №131/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., форми «ПС» №140/15-32-24-04-20 від 03.01.2025 р., тому доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.