Справа № 420/16222/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 вересня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати незаконними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області щодо складення постанови про накладення штрафу від 10.04.2025 №25 стосовно ФОП ОСОБА_1 ;

скасувати Постанову про накладення штрафу від 10.04.2025 №25 винесену стосовно ФОП ОСОБА_1 винесену Заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначає, що 07.08.2025 року ФОП ОСОБА_1 дізналась, що головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кучерук Любовью Вікторівною відкрито виконавче провадження № 78809763 (Ідентифікатор доступу: 494860ГВ5БВ8), на підставі Постанови № 25, виданої 10.04.2025 ГУ ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ в Одеській області. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження підставою стала заява по відкриття виконавчого провадження від 04.07.2025 року, до якої долучено зокрема, оригінал постанови про накладення штрафу від 10.04.2025 №25. В оскаржуваній постанові зазначена дата набрання законної сили - 01.05.2025 року.

Позивач звертає увагу, що оскарження постанови про накладення штрафу зупиняє набрання нею законної сили та виконання до моменту розгляду скарги по суті. Це означає, що поки скарга розглядається, штраф не вважається остаточно встановленим, і його примусове стягнення не може бути здійснене. Дана постанова була направлена до відділу виконавчої служби 04.07.2025 року - тобто вже після відкриття провадження по справі №420/16222/25 (провадження було відкрито ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2025). Відповідач був обізнаний з провадженням щодо оскарження постанови у судовому порядку адже, Відповідачу направлялись копії позовної заяви з додатками.

На переконання позивача, направлення постанови щодо примусового виконання, яка не набрала законної сили у встановленому законом порядку є грубим порушенням положень закону. Постанова Головного управління Держпродспоживслужби в м. Одесі №25 від 10.04.2025 могла вступити в силу у зазначений Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві строк (01.05.2025 р.) лише в разі якщо б вона не була оскаржена позивачем в адміністративному (досудовому) та в судовому порядку.

Враховуючи наведене позивач вважає, що Головне управління Держпродспоживслужби в м. Одесі передчасно, неправомірно і безпідставно вказало ніби постанова Головного управління Держпродспоживслужби в м. Одесі №25 від 10.04.2025 вступила в законну силу 01.05.2025 та передчасно (04.07.2025) подало оскаржене позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на примусове виконання у Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно із ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд також наголошує, що відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Позивач не погодилась з постановою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №25 від 07.08.2025 року та звернувся з відповідним позов в рамках судового провадження №420/16222/25.

Разом з тим, згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кучерук Любовью Вікторівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №78809763 від 07.08.2025 з примусового виконання постанови №25, виданої 10.04.2025 року Головним управлінням ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ в Одеській області.

Також 07.08.2025 головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кучерук Любовью Вікторівною винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника.

Сукупність наведений обставин свідчить про наявність очевидної небезпеки того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , за захистом яких він звернутись до суду в рамках судового провадження №420/26981/25.

Отже, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови №25 від 10.04.2025 Головного управління Держпродспоживслужби в Одеської області у виконавчому провадженні №78809763 Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі за позовною заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі № 420/16222/25.

Суд зазначає, що обрання такого способу забезпечення позову є логічним, а не вжиття таких заходів призведе до істотного ускладнення в поновленні порушених прав та інтересів позивача, у разі задоволення позову.

Крім того, суд зазначає, що забезпечення позову не є вирішенням спору по суті, а є необхідним заходом для запобігання негативних наслідків для позивача до ухвалення судового рішення у цій справі, які можуть в подальшому унеможливити виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Також, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням КАС України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.150, 151, 168, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документу у виконавчому провадженні №78809763 з примусового виконання постанови №25 від 10.04.2025 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 420/16222/25 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 10.04.2025 №25.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.293, 295 КАС України.

Суддя П.П. Марин