Справа № 420/23615/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (вул. Пушкіна Генерала, 1, м. Дніпро, 49107) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» до Одеської митниці, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500020/2025/000141/1 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000144/2 від 26.05.2025, товарів №UA500020/2025/000143/2 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000154/2 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000155/2 від 02.06.2025;

визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000240 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000245 від 26.05.2025, UA500020/2025/000242 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000257 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000258 від 02.06.2025.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що між ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (Покупець) та компанією «WYSOKI LOT» sp. Z o.o. (Польща) (Продавець) 17.02.2025 року укладено контракт №170225, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця на умовах, вказаних в інвойсі до даного контракту, товари.

Відповідно до вказаних умов контракту позивачу контрагентом поставлено товар (синтетичну тканину) та з метою здійснення митного оформлення подано митні декларації №25UA99U5 від 23.05.2025, №25UA00U0 від 23.05.2025, №25UA55U0 від 26.05.2025, №25UA12U8 від 30.05.2025, №25UA31U8 від 02.06.2025.

Однак відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів про коригування митної вартості №UA500020/2025/000141/1 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000144/2 від 26.05.2025, товарів №UA500020/2025/000143/2 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000154/2 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000155/2 від 02.06.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000240 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000245 від 26.05.2025, UA500020/2025/000242 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000257 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000258 від 02.06.2025.

Представник позивача вважає прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у всіх наданих ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ» документах абсолютно всі числові значення є однаковими та немає жодних невідповідностей та розбіжностей між ними.

Ухвалою суду від 22.07.2025 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 04.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 04.09.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування чого зазначив, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Представник відповідача вважає, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, вказане виключало можливість перевірки митним ч.1 ст.54 МК України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Також представник відповідача зазначає, що від декларанта отримано прайс листи б/н (видані не виробником товару «PRESTIGE TEXTILES LIMITED» (CN), а продавцем товару ««WYSOKI LOT» sp. z o.o..») з повідомленням, що у встановлений термін інші додаткові витребувані митним органом надаватись не будуть. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 МКУ, розбіжності не спростовано.

Зазначені обставини у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митниці у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

При цьому митницею було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товару №1 є більшим і становить 3,96 дол. США/кг.(МД від 09.04.2025 №UA408020/2025/013213, від 24.02.2024 №UA500020/2025/001553; №UA500020/2025/001563; №UA500020/2025/001550), ніж заявлено декларантом 3,05 дол. США/кг.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності 17.02.2025 року між компанією «WYSOKI LOT» sp. Z o.o. (Польща, продавець) та ТОВ «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (покупець) укладено контракт №170225, відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця на умовах, вказаних в інвойсі до даного контракту, (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020 р.) товари. Рекламна продукція також може передаватися Продавцем у власність Покупцеві на безоплатній основі. Поставка товару по даному контракту буде виконуватись партіями згідно інвойса на кожну партію.

Контрагентом позивача складено інвойси на поставку товару (синтетичної тканини), а саме: №WLMS20250105/16-UA від 01.05.2025 кількістю 3276 рулонів загальною вартістю 84225,96 дол. США; №WLMS20250105/17-UA від 01.05.2025 кількістю 1283 рулонів загальною вартістю 63534,16 дол. США; №WLMS20250205/15-UA від 02.05.2025 кількістю 82822 рулонів загальною вартістю 62944,72 дол. США; №WLMS20251405/18-UA від 11.03.2025 кількістю 2931 рулонів загальною вартістю 62782,02 дол. США; №WLMS20252005/20-UA від 20.05.2025 кількістю 2476 рулонів загальною вартістю 83565 дол. США.

У зв`язку поставкою товару на виконання контракту №170225 від 17.02.2025 року, позивачем подано до Одеської митниці митні декларації №25UA99U5 від 23.05.2025, №25UA00U0 від 23.05.2025, №25UA55U0 від 26.05.2025, №25UA12U8 від 30.05.2025, №25UA31U8 від 02.06.2025, в яких митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у деклараціях відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МК України (контракт, інвойси та інші документи).

Проте відповідачем прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 09.04.2025 №UA408020/2025/013213, від 24.02.2024 №UA500020/2025/001553; №UA500020/2025/001563; №UA500020/2025/001550 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000240 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000245 від 26.05.2025, UA500020/2025/000242 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000257 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000258 від 02.06.2025.

В рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

в рішенні №UA500020/2025/000141/1 від 23.05.2025 вказано:

1) до митного оформлення надано інвои?с датовании? 01.05.2025 NoWLMS20250105/16-UA, проте інвои?с що надався під час перетину митного кордону з відмітками митниниці перетину має дату 11.04.2025 №WLMS20250105/16-UA;

2) в пакувальному листі від 01.05.2025No Б/н серед описових відомостеи? зазначено щодо наявності на товарі №1 згідно ЕМД від 23.05.2025 №25UA99U5 торговельноі? марки «Аtxextile», проте в інвои?сі від 01.05.2025 №WLMS20250105/16-UA відомості щодо торговельноі? марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю інвои?су, продавцем визначалась вартість товарів без урахування і?х виробника та торговоі? марки;

3) відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвои?сі) від 01.05.2025 №WLMS20250105/16-UA та п.4.3 контракту від 17.02.2025 №170225, оплата за товар здіи?снюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару.

Вказана схема розрахунків за поставлении? товар, з урахуванням наявності посередника у вказаніи? зовнішньоекономічніи? операціі?, суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ. Ч.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральноі? угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілеи? повинна ґрунтуватися на діи?сніи? вартості імпортованого товару.

Під «діи?сною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючоі? краі?ни, такии? чи подібнии? товар продається або пропонується до продажу при звичаи?ному ході торгівлі за умов повноі? конкуренціі?. Вказана схема розрахунків за поставлении? товар, суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ.

Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як приховании? лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митноі? вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу Украі?ни сплачении? при імпорті товару ПДВ за комерціи?ною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, якии? не підтверджено оплатою;

в рішенні №UA500020/2025/000143/2 від 23.05.2025 вказано:

1) рахунок-фактура (інвои?с) визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостеи? щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів;

2) в пакувальному листі від 01.05.2025 №б/н з-поміж описових відомостеи? зазначено наявність на товарі №1згідно ЕМД від 23.05.2025 №25UA00U0 торговельноі? марки «XKTextile», проте в інвои?сі відомості щодо ТМ відсутні, що може свідчити про неврахування такоі? характеристики при встановленні вартості товару та високу и?мовірність наявності домовленостеи? щодо товару, відомості про які до митного контролю не надано;

3) відповідно до умов викладених у рахунку-фактурі (інвои?с) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здіи?снюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару.

Вказана схема розрахунків за поставлении? товар, з урахуванням наявності посередника у вказаніи? зовнішньоекономічніи? операціі?, суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ. Ч.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральноі? угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілеи? повинна ґрунтуватися на діи?сніи? вартості імпортованого товару.

Під «діи?сною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючоі? краі?ни, такии? чи подібнии? товар продається або пропонується до продажу при звичаи?ному ході торгівлі за умов повноі? конкуренціі?. Вказана схема розрахунків за поставлении? товар, суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ;

4) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митноі? вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвои?су, поставка товару здіи?снюється на умовах CPT Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару.

Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здіи?снювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостеи? щодо вартості оцінюваного товару.

в рішенні №UA500020/2025/000144/2 від 26.05.2025 вказано:

1) рахунком-фактурою передбачено відстрочка платежу на 365 днів з моменту отримання даноі? партіі? товару. П. 4.3. Контракту визначає термін оплати згідно контракту, інвои?сів та митних деклараціи? до контракту протягом 365 банківських днів від дати, наступноі? за датою поставки товару. При цьому п.5.1. Контракту визначає датою поставки дату оформленоі? митноі? деклараціі?.

Крім зазначеноі? розбіжності додатково варто документально визначити, дата якоі? оформленоі? митноі? деклараціі? (при митному оформленні товарів у вільнии? обіг на митніи? територіі? Украі?ни; в краі?ні відправлення; в краі?ні транзиту) стосується п. 5.1. Контракту, а також що вважається датою митноі? деклараціі?: дата подання до митного контролю чи дата завершення митного оформлення товарів за МД;

2) в доповнення до викладеного вище пункту, визначені п. 4.3. Контракту терміни розрахунків за поставлении? товар, з урахуванням наявності посередника у вказаніи? зовнішньоекономічніи? операціі? («WYSOKI LOT» sp. z o.o.), суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ. Ч.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральноі? угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілеи? повинна ґрунтуватися на діи?сніи? вартості імпортованого товару.

Під «діи?сною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючоі? краі?ни, такии? чи подібнии? товар продається або пропонується до продажу при звичаи?ному ході торгівлі за умов повноі? конкуренціі?. Вказана схема розрахунків за поставлении? товар, суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ.

Поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як приховании? лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митноі? вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу Украі?ни сплачении? при імпорті товару ПДВ за комерціи?ною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, якии? не підтверджено оплатою.

3) п. 1.1. контракту визначає характер взаємовідносин продавця та покупця таким чином: продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прии?няти у власність від продавця товари. Продавець («WYSOKI LOT» sp. z o.o.) є резидентом Польщі. Відправник товару - NINGBO HAISHENG SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD, резидент КНР. В гр. 4 автотранспортноі? накладноі? CMR від 21.05.2025 №8176 зазначено місце завантаження Румунія. До митного контролю не надано жодного документа щодо знаходження товарів на територіі? краі?ни продавця товарів.

Таким чином для виконання умов п.1.1. Контракту продавцем повинні були залучатися треті особи, що повпливало на вартість товарів, проте у наданих до митного контрою документах це не зазначено;

4) в пакувальному листі від 02.05.2025 Б/Н вказано торгову марку товарів TM STextile та виробника товарів NINGBO HAISHENG SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., LTD. В Рахунку-фактурі такі характеристики товарів не вказуються, проте при визначення вартості товарів є суттєвими.

З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування і?х виробника та торговоі? марки;

5) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митноі? вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвои?су, поставка товару здіи?снюється на умовах CPT Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару.

Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здіи?снювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостеи? щодо вартості оцінюваного товару.

в рішенні №UA500020/2025/000154/2 від 30.05.2025 вказано:

1) рахунком-фактурою передбачено відстрочка платежу на 365 днів з моменту отримання даноі? партіі? товару. П. 4.3. Контракту визначає термін оплати згідно контракту, інвои?сів та митних деклараціи? до контракту протягом 365 банківських днів від дати, наступноі? за датою поставки товару. При цьому п. 5.1. Контракту визначає датою поставки дату оформленоі? митноі? деклараціі?.

Крім зазначеноі? розбіжності додатково варто документально визначити, дата якоі? оформленоі? митноі? деклараціі? (при митному оформленні товарів у вільнии? обіг на митніи? територіі? Украі?ни; в краі?ні відправлення; в краі?ні транзиту) стосується п. 5.1. Контракту, а також що вважається датою митноі? деклараціі?: дата подання до митного контролю чи дата завершення митного оформлення товарів за МД;

2) в доповнення до викладеного вище пункту, визначені п. 4.3. Контракту терміни розрахунків за поставлении? товар, з урахуванням наявності посередника у вказаніи? зовнішньоекономічніи? операціі? («WYSOKI LOT» sp. z o.o.), суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ. Ч.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральноі? угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілеи? повинна ґрунтуватися на діи?сніи? вартості імпортованого товару.

Під «діи?сною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючоі? краі?ни, такии? чи подібнии? товар продається або пропонується до продажу при звичаи?ному ході торгівлі за умов повноі? конкуренціі?. Вказана схема розрахунків за поставлении? товар, суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ.

Поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як приховании? лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митноі? вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу Украі?ни сплачении? при імпорті товару ПДВ за комерціи?ною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, якии? не підтверджено оплатою;

3) П. 1.1. Контракту визначає характер взаємовідносин продавця та покупця таким чином: продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прии?няти у власність від продавця товари. Продавець ( «WYSOKI LOT» sp. z o.o.) є резидентом Польщі. Відправник товару - SHAOXING QIWO TRADING CO.,LTD, резидент КНР. В гр. 4 автотранспортноі? накладноі? CMR від 29.05.2025 No 0000 зазначено місце завантаження Румунія. До митного контролю не надано жодного документа щодо знаходження товарів на територіі? краі?ни продавця товарів.

Таким чином для виконання умов п.1.1. Контракту продавцем повинні залучатися треті особи, що повпливало на вартість товарів, проте у наданих до митного контрою документах це не зазначено;

4) В пакувальному листі від 14.05.2025 Б/Н вказано торгову марку товарів LMTextile та виробника товарів SHAOXING QIWO TRADING CO.,LTD. В Рахунку-фактурі такі характеристики товарів не вказуються, проте при визначення вартості товарів є суттєвими.

З огляду на зміст наданого до митного контролю рахунку-фактури, продавцем визначалась вартість товарів без урахування і?х виробника та торговоі? марки;

5) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митноі? вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до наданого інвои?су, поставка товару здіи?снюється на умовах CPT Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару.

Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здіи?снювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостеи? щодо вартості оцінюваного товару;

6) в пакувальному листі від 14.05.2025 No Б/н серед описових відомостеи? зазначено щодо наявності на товарі №1 згідно ЕМД від 30.05.2025 №25UA12U8 торговельноі? марки «LMTextile», проте в інвои?сі від 14.05.2025 №WLMS20251405/18-UA відомості щодо торговельноі? марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю інвои?су, продавцем визначалась вартість товарів без урахування і?х виробника та торговоі? марки;

7) до митного оформлення надано інвои?с датовании? 14.05.2025 №WLMS20251405/18-UA, проте інвои?с що надався під час перетину митного кордону з відмітками митниці перетину має дату 11.03.2025 №WLMS20251405/18-UA.

в рішенні №UA500020/2025/000155/2 від 02.06.2025 вказано:

1) до митного оформлення надано інвои?с датовании? 20.05.2025 №WLMS20252005/20-UA, проте інвои?с що надався під час перетину митного кордону з відмітками митниниці перетину має дату 28.01.2025;

2) в пакувальному листі від 20.05.2025 №Б/н серед описових відомостеи? зазначено щодо наявності на товарі №1 згідно ЕМД від 02.06.2025 №25UA31U0 торговельноі? марки LMTextile, проте в інвои?сі від 20.05.2025 №WLMS20252005/20-UA відомості щодо торговельноі? марки відсутні.

З огляду на зміст наданого до митного контролю інвои?су, продавцем визначалась вартість товарів без урахування і?х виробника та торговоі? марки;

3) відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвои?с) та п.4.3 Контракту, оплата за товар здіи?снюється шляхом банківського безготівкового переказу на протязі 365 днів з дати поставки товару.

Вказана схема розрахунків за поставлении? товар, з урахуванням наявності посередника у вказаніи? зовнішньоекономічніи? операціі?, суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ. Ч.21 ст.58 МКУ передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно до статті VII Генеральноі? угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка імпортованого товару для митних цілеи? повинна ґрунтуватися на діи?сніи? вартості імпортованого товару.

Під «діи?сною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючоі? краі?ни, такии? чи подібнии? товар продається або пропонується до продажу при звичаи?ному ході торгівлі за умов повноі? конкуренціі?. Вказана схема розрахунків за поставлении? товар, суперечить світовіи? практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостеи?, які унеможливлюють підтвердження заявленоі? ціни товарів як такоі?, що базується на діи?сніи? вартості згідно статті VII ГАТТ.

Також поставка товару з таким відстроченням по оплаті також може розглядатись як приховании? лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не розглядаються як частина митноі? вартості лише за певних умов (п.5 ст.51 МКУ). Відповідно до Податкового кодексу Украі?ни сплачении? при імпорті товару ПДВ за комерціи?ною операцією (з оплатою за товар) включається до податкового кредиту (п.198.1 ПКУ). Декларування зі значним відстроченням оплати (декілька років) також призводить до формування податкового кредиту, якии? не підтверджено оплатою;

4) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митноі? вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвои?су, поставка товару здіи?снюється на умовах CPT Дніпро, тобто вартість страхування не включена у вартість товару.

Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здіи?снювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостеи? щодо вартості оцінюваного товару;

5) в ході аналізу відомостеи? щодо маршруту руху контеи?нера EITU9156908 з товарами на інтернет-сторінці: https://www.searates.com (сервіс відстеження маршруту руху контеи?нерів) встановлено, що вантаж було відправлено з порту Ningbo,CN ще 09.11.2024, а прибуло до порту Constanta,RО 30.05.2025.

Така тривалість перевезення між вказаними морськими портами є нехарактерною в сучасних умовах і з високою імовірністю свідчить про додаткові витрати, пов`язані зі зберіганням та перевантаженням товарів в контеи?нері на шляху до порту призначення, які не були враховані при визначенні продавцем вартості товарів. Крім того, до митного оформлення не надано товаротранспортні документи (B/L, маніфест) за якими товар було доставлено з Китаю до Румуніі? та документи, які містять інформацію про витрати, пов`язані з перевантаженням товару з одного морського транспортного засобу на іншии? та на автомобільнии? ТЗ в порту призначення, вартість зберігання та організацію транспортно-експедиціи?ного обслуговування за межами митноі? територіі? Украі?ни.

До митного контролю не надано відомостеи? про включення таких витрат до митноі? вартості товарів.

Також запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме:

по МД №25UA99U5, №25UA00U0, №25UA55U0, №25UA12U8: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України;

по МД №25UA31U8: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.

У рішеннях вказано, що митним органом отримано прайс листи б/н з повідомленням, що у встановлений термін інші додаткові витребувані митним органом надаватись не будуть.

Надані прайс-лист видано не виробником товару- «PRESTIGE TEXTILES LIMITED» (CN), а продавцем товару- ««WYSOKI LOT» sp. z o.o..» (PL), що не відповідає зазначеним вимогам Митного кодексу України щодо об`єктивності даних, які декларант зобов`язаний надавати митному органу та унеможливлює обчислення звичайної конкурентної ціни при продажу товару іншим покупцям відповідно до положень Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. У наданих до митного оформлення прайс-листах зазначено ціну товару на умовах CPT Дніпро, таким чином призначені для відповідного регіону, тобто даний прайс-лист не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів; у надному прайс листі зазначено найменування товару синтетична тканина без наведення точних характеристик товару від яких може залежати вартість товару синтетична тканина ( пофарбована, з ниток різних кольорів, вибивна).

Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, визначила їх митну вартість методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на підставі баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України у ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшим ніж заявлено декларантом.

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, що у разі незгоди з вказаним рішенням права на його оскарження до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або суду, а також права викладені у ч. 3 ст. 52 цього МКУ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23, 24 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000315 від 15.04.2025 зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей про митну вартість товару - не надано. В той же час в контракті, додаткових угодах до нього, інвойсі, які є основними документами, містяться всі відомості про митну вартість.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, що зазначені в оскаржуваному рішенні підстави для його прийняття є неспроможними, з огляду на наступне.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Водночас приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

В оскаржуваних рішеннях недоліком, який на думку митного орану свідчить про розбіжність у вартості товару та не дає йому упевненості у правильності визначення митної вартості товару є умови оплати товару.

Між тим сталою є правова позиція Верховного Суду, що умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості (невідповідність строків оплати, що визначені договором) не є тими розбіжностями (суперечностями) не можуть бути покладені в основу висновків митного органу щодо наявності розбіжностей у відомостях про митну вартість товару (постанови від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 29.07.2020 у справі №420/1709/19, від 19.11.2024 у справі №420/23588/23, від 27.02.2025 у справі №300/784/24).

Також відсутність у поданих інвойсах відомостей щодо торговельної марки чи виробника жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару, оскільки ці реквізити не є обов`язковими складовими документів, що підтверджують її правильність відповідно до ст. 53 МК України.

Крім того, відповідачем не наведено жодних обґрунтувань того, яким чином розміри рулону можуть впливати на визначення митної вартості товару, адже сама по собі ця характеристика не є визначальною для формування ціни, адже митна вартість товару визначається за 1 рулон.

Посилання відповідача на відсутність страхових документів суд також вважає безпідставним, враховуючи наступне.

Згідно з інвойсами №WLMS20250105/16-UA від 01.05.2025, №WLMS20250105/17-UA від 01.05.2025, №WLMS20250205/15-UA від 02.05.2025, №WLMS20251405/18-UA від 11.03.2025, №WLMS20252005/20-UA поставка товару здійснювалась на умовах CPT Дніпро.

Відповідно до правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, поставка товарів на умовах CPT (фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення)) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

В постановах від 26.03.2019 року у справі №814/921/17, від 24.12.2020 року у справі №814/1046/16 Верховний Суд щодо подібних спірних правовідносин дійшов висновку, що відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватися. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару. Якщо товар фактично не страхувався, про що декларантом були надані письмові обґрунтовані пояснення, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13.02.2018 у справі №803/1112/17, якщо за твердженням декларанта, страхування товару не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту.

Таким чином, відповідачем не доведено факту здійснення страхування товару, а відсутність страхових документів за умовами поставки CPT Дніпро не може бути підставою для невизнання заявленої митної вартості.

Посилання відповідача на відсутність документів щодо знаходження товарів на території країни продавця є безпідставним, оскільки митне законодавство не містить вимоги надання таких документів для підтвердження митної вартості. Натомість декларантом було подано весь необхідний пакет документів, визначений ст. 53 МК України, які дають можливість ідентифікувати товар та підтвердити його вартість.

Щодо твердження відповідача про залучення третіх осіб для виконання умов контракту, то воно ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджене жодними доказами. Саме припущення щодо можливої участі третіх осіб не впливає на митну вартість товару, оскільки жодних доказів про такі витрати відповідачем не надано.

Посилання відповідача на різницю у датах інвойсів з відмітками митниці не може свідчити про недостовірність заявленої митної вартості. Так відмітки митниці на документах підтверджують факт переміщення товару через кордон, але жодним чином не впливають на числові значення митної вартості. При цьому, відповідачем не наведено, яким саме чином відмінність у датах інвойсів впливає на достовірність чи правильність визначеної у них вартості товару.

Крім того посилання митниці на дані з інтернет-сервісу searates.com ґрунтується виключно на припущеннях. Тривалість перевезення контейнера сама по собі не доводить наявності додаткових витрат, адже на строки транспортування можуть впливати численні фактори (логістика перевізника, консолідація вантажів, погодні умови, затримки в портах тощо), які не свідчать автоматично про виникнення додаткових витрат, що підлягають включенню до митної вартості. При цьому, митним органом не надано належних доказів фактичного понесення позивачем таких витрат, а висновки щодо їх наявності та неоприбуткування є лише припущеннями, які не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Серед іншого відповідач як підставу для коригування митної вартості товару зазначив, що додатково надані прайс-листи видано не виробником товару «PRESTIGE TEXTILES LIMITED» (CN), а продавцем товару ««WYSOKI LOT» sp. z o.o..» (PL).

Однак згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), що стосуються оцінюваного товару.

Положеннями ч.2 ст.53 МК України не передбачено надання таких основних документів як плайс-лист, а тому вказані документи не підтверджують визначення митної вартості товару. Посилання на них в оскаржуваному рішенні не може свідчити про обґрунтованість сумнівів митниці щодо непідтвердженості митної вартості товарів, враховуючи, що надані декларантом документи не містять розбіжностей у митній вартості.

Між тим, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у заявленій митній вартості, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та достовірності, зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх оформленні.

Відповідачем не вказано будь-якого іншого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15).

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідачем здійснено коригування митної вартості товару на підставі відомостей бази даних, оскільки за попередніми МД №UA500020/2025/000240 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000245 від 26.05.2025, UA500020/2025/000242 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000257 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000258 від 02.06.2025 вартість товару є більшою, ніж заявлено декларантом.

Однак відповідачем не надано до суду доказів про коригування заявленої митної вартості товарів за попередніми МД, інформації щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим суд не приймає доводи митниці про обґрунтованість коригування митної вартості товару по МД позивача до митної вартості попередніх МД.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав відзив на позов. Суд в силу приписів ч.4 ст.159 КАС України неподання відповідачем відзиву на позов без поважних причин кваліфікує як визнання позову.

Відповідно до ст.72,73,75,76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000141/1 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000144/2 від 26.05.2025, товарів №UA500020/2025/000143/2 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000154/2 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000155/2 від 02.06.2025 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000240 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000245 від 26.05.2025, UA500020/2025/000242 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000257 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000258 від 02.06.2025.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1,3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачений судовий збір в загальному розмірі 34775,19 грн, а саме 19635,19 грн за вимоги майнового характеру оскарження рішень про коригування митної вартості товару та 15140 грн за вимоги немайнового характеру оскарження карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів.

Однак, Верховним Судом у постанові від 18.02.2020 року по справі №320/3053/19 сформований правовий висновок, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити Товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 по справі №1.380.2019.001962 дійшов висновку, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, 1,5% ціни позову (різниці митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні 1309012,40 грн) становить 19635,19 грн. Тобто за подання цього адміністративного позову сплаті підлягав судовий збір у розмірі 19635,19 грн.

Суд вважає, що по цій справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19635,19 грн. Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 15140 грн він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Також у змісті позову позивач заявив, що до складу понесених ним судових витрат по цій справі входить професійна правничої допомоги.

У відповідності з п.1 ч. 3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки станом на час прийняття рішення по справі позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є умовою відповідно до вимог ч.4 ст.134 КАС України для вирішення питання щодо розподілу судових витрат на надання правничої допомоги, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат у частині витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 9, 12, 13, 139, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСКІНІ ПРОДАКТ» (вул. Пушкіна Генерала, 1, м. Дніпро, 49107, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078, ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000141/1 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000144/2 від 26.05.2025, товарів №UA500020/2025/000143/2 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000154/2 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000155/2 від 02.06.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000240 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000245 від 26.05.2025, UA500020/2025/000242 від 23.05.2025, №UA500020/2025/000257 від 30.05.2025, №UA500020/2025/000258 від 02.06.2025.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою «МАСКІНІ ПРОДАКТ» судовий збір у розмірі 19635,19 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва