Справа № 260/5233/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5233/24 пров. № А/857/14903/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Гінди О.М.,

за участі секретаря судового засідання Волчанського А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року (суддя Маєцька Н.Д., м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у серпні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури, в якому просив, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 04 жовтня 2024 року:

Визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 7 від 02.11.2023 "Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону відповідності здійснювати повноваження прокурора, а також неподанням документального підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту", згідно з яким перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію;

Визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора № 168к від 17.07.2024, яким ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури) з 19.07.2024;

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області та в органах прокуратури з 19.07.2024;

Стягнути з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.07.2024 і по день ухвалення судом рішення про поновлення позивача на роботі;

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 па посаді першого заступника прокурора Закарпатської області та в органах прокуратури, а також в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за 1 (один) місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 7 від 02.11.2023 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону відповідності здійснювати повноваження прокурора, а також ненаданням документального підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту» констатовано, що позивач неуспішно пройшов атестацію. Наказом Генерального прокурора № 168 к від 17.07.2024 року позивача звільнено з посади першого заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації з 19 липня 2024 року. Таке рішення кадрової комісії та наказ про звільнення вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Так, позивач зазначає, що висновки відповідача -1 про ненадання позивачу документального підтвердження поважності причин його неявки 12.10.2023 року про проходження іспиту є безпідставними, оскільки поведінка позивача є добросовісною, оскільки він належним чином проінформував відповідача -1 про поважність причини неявки. Відтак, вважає рішення Шістнадцятої кадрової комісії протиправним та таким, що прийняте передчасно. Визнанню протиправним та скасуванню підлягає також і наказ Генерального прокурора № 168 к від 17.07.2024 року, яким позивача звільнено з посади першого заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури з 19.07.2024 року, оскільки такий був виданий на підставі незаконного, на думку позивача, рішення кадрової комісії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року позовну заяву задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 7 від 02.11.2023 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону відповідності здійснювати повноваження прокурора, а також ненаданням документального підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту».

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 17 липня 2024 року № 168 к «Про звільнення».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області та органах прокуратури з 20 липня 2024 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 із Закарпатської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2024 року по 04 березня 2025 року у розмірі 363905,65 грн. (триста шістдесят три тисячі дев`ятсот п`ять гривень шістдесят п`ять копійок), із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області та органах прокуратури, та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 48000,00 грн.(сорок вісім тисяч гривень) підлягає до негайного виконання.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач Закарпатської обласної прокуратури, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в позові в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що неявка позивача для складання іспиту у визначені графіком дату та час при даних обставинах є безумовною підставою для прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації. Прийняти інше, крім вказаного рішення, у кадрової комісії рішення не було правових підстав. Вказує, що судом першої інстанції невірно визначено кількість робочих днів за час вимушеного прогулу 163 і, як наслідок помилково стягнуто середній заробіток у розмірі 363905,65 грн.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач Офіс Генерального прокурора, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в позові в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 не прибув 12.10.2023, 27.10.2023 для складання іспиту та не надав належне документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки 12.10.2023 до початку перенесеного складення відповідного іспиту на 27.10.2023 При цьому, в комісії відсутні дискреційні повноваження на прийняття інших рішень, окрім як на ухвалення рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б підтверджували поважність причин неявки ОСОБА_1 на іспит 12.10.2023.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач працював в органах Закарпатської обласної прокуратури.

07 жовтня 2019 року позивачем на ім`я Генерального прокурора направлено заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Наказом Генерального прокурора від 05 вересня 2023 року № 258 к «Про поновлення на посаді» поновлено позивача на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області з 14.12.2019 року та в органах прокуратури з 28.01.2020 року, на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного від 13.12.2021 року, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022 року та постанови Верховного Суду від 27.07.2023 року у справі № 260/136/20.

Рішенням Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (Протокол №91) від 06 жовтня 2023 року затверджено графік, складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань та умінь у застосуванні закону відповідності здійснювати повноваження прокурора на 12 жовтня 2023р. До цього графіку під порядковим № 29 включено ОСОБА_1

09 жовтня 2023 року позивач надіслав на електронну адресу Шістнадцятої кадрової комісії заяву, в якій повідомив, що проходить лікування та за станом здоров`я не може прибути 12.10.2023 року на іспит, у зв`язку з чим, просив перенести дату іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. У вказаній заяві позивач зазначив, що документальне підтвердження про поважні причини неявки на іспит будуть надані у день, на який комісією буде перенесено проходження відповідного етапу атестації.

Відповідно до протоколу № 92 засідання Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів від 12 жовтня 2023 року вирішено зафіксувати факт неявки прокурорів 12.10.2023 року на іспит у формі анонімного тестування із використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (додаток № 2 до Протоколу).

Відповідно до додатку № 2 до Протоколу № 92 від 12.10.2023 року у списку осіб, які не з`явилися 12 жовтня 2023 року для складання іспиту під порядковим номером № 29 включено позивача.

Згідно матеріалів справи на електронну поштову скриньку позивача, вказану ним у заяві про проходження атестації, Шістнадцятою кадровою комісією 20.10.2023р. направлено запрошення для складання іспиту із зазначенням дати - 27.10.2023 і місця складання іспиту - м.Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81Б (вхід з боку вул. Білоруської), корпус 1, аудиторія 409: 10.00 - 10.20 - реєстрація, 10.20-10.35 - інструктаж, 10.35 - 12.15 - тестування.

23 жовтня 2023 року позивач на електронну адресу Шістнадцятої кадрової комісії надіслав заяву, в якій повідомив, що проходить лікування та за станом здоров`я не може прибути 27.10.2023 року на іспит, у зв`язку з чим просив перенести дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. У вказаній заяві позивач зазначив, що надає документальне підтвердження про поважні причини неявки на іспит 12.10.2023 року у відповідності до вимог абз. 4 п. 11 розділу 1 Порядку. В якості додатку до заяви вказано інформацію про випадок непрацездатності - 9261899 (номер електронного лікарняного).

Так, до вказаної заяви додано скріншот листка непрацездатності № 9761396-1, дата відкриття - 26.10.2024 року, дата закриття - 24.11.2023 року.

26 жовтня 2023 року позивачем повторно надіслано на електронну адресу Шістнадцятої кадрової комісії заяву про неможливість за станом здоров`я прибути для проходження іспиту 27.10.2023 року, а також про надання документального підтвердження поважності причин неявки 12.10.2023 року - скріншоту з інформацією про випадок непрацездатності № 9261899.

Відповідно до протоколу № 95 засідання Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів від 27 жовтня 2023 року вирішено зафіксувати факт неявки прокурорів 27.10.2023 року на іспит у формі анонімного тестування із використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (додаток № 1 до Протоколу).

У відповідності до додатку № 1 до Протоколу № 95 від 27.10.2023 року у списку осіб, які не з`явилися 27 жовтня 2023 року для складання іспиту під порядковим номером № 20 включено позивача.

Відповідно до протоколу № 96 засідання Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 02 листопада 2023 року вирішено відмовити ОСОБА_1 у перенесенні дати складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та ухвалити рішення про неуспішне проходження атестації першим заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищенаведеним, Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур ухвалено рішення від 02 листопада 2023 року № 7 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону відповідності здійснювати повноваження прокурора, а також ненаданням документального підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту».

Відповідно змісту вказаного рішення, вбачається, що ОСОБА_1 не прибув 12.10.2023 для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноважень прокурора. Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур 12.10.2023 зафіксовано, факт неявки прокурора ОСОБА_1 12.10.2023 на іспит у формі анонімного тестування використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. На електронну поштову скриньку комісії 09.10.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про те, що він не має змоги з`явитися для складання іспиту з станом здоров`я, оскільки проходить лікування. При цьому, до заяви не долучено будь-яких документів, які документально підтверджують інформацію про поважність причини неявки на іспит. Відповідно до протоколу № 94 засідання шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 19.10.2023 прийняті рішення про затвердження графіку складання іспиту у формі анонімного тестування використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора на 27.10.2023. До цього графіку під № 20 включено також ОСОБА_1 (додаток № 9 до протоколу № 94 від 19.10.2023). У той же час, ОСОБА_1 не прибув 27.10.2023 для складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявленні рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур 27.10.2023 зафіксовано факт неявки прокурора ОСОБА_1 27.10.2023 на іспит у формі анонімного тестування із використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (Додаток № 1 до Протоколу № 95 від 27.10.2023). На електронну поштову скриньку комісії 26.10.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про те, що у нього немає можливості прибути 27.10.2023 для складання іспиту за станом здоров`я, оскільки проходить лікування, у зв`язку з чим просить перенести дату складання іспиту. У цій же заяві ОСОБА_1 повідомляє про надання документального підтвердження про поважні причини неявки на іспит 12.10.2023. В заяві вказано про надання як додатку інформації про випадок непрацездатності - 9261899 (номер електронного лікарняного листа). У той же час, до заяви долучено скріншот (знімок екрана мобільного телефона) щодо листка непрацездатності номер ЛН 9261899- -1 , відповідно до якого датою відкриття є 26.10.2023, а датою закриття -24.11.2023. При цьому, будь-яких офіційних документів, які би засвідчували факт непрацездатності ОСОБА_1 станом на 12.10.2023 комісії, в тому числі її секретарю, не надано. Зазначений листок непрацездатності ніяким чином не підтверджує втрату працездатності ОСОБА_1 12.10.2023, що унеможливило його прибуття для складання іспиту. Таким чином, ОСОБА_1 не надано належного документального підтвердження інформації про поважні причини його неявки для складання 12.10.2023 іспиту. За викладених обставин, комісія, ухвалюючи рішення приймає до уваги що ОСОБА_1 не прибув 12.10.2023 року, 27.10.2023 року для складання іспиту та не надав належне документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки 12.10.2023 року до початку перенесеного складення відповідного іспиту на 27.10.2023 року. При цьому, в комісії відсутні дискреційні повноваження на прийняття інших рішень, окрім як ухвалення рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації. У зв`язку з чим, перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію.

Наказом Генерального прокурора від 17 липня 2024 року № 168 к «Про звільнення» позивача звільнено з посади першого заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури») з 19.07.2024 року.

Позивач вважає рішення кадрової комісії №7 від 02.11.2023 та наказ Генерального прокурора від 17.07.2024 року № 168 к протиправними і такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена ст.16 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно із ч.3 ст.16 Закону №1697-VII прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді наведені у ст.51 Закону №1697-VII.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.51 Закону №1697-VII прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Згідно із ч.5 ст.51 Закону №1697-VII на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 ч.1 цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-IX (далі - Закон №113-IX в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Цим Законом №113-IX запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Згідно із п.7 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 цього пункту, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

Відповідно до п.10-14 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, мають право у строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації (п.10).

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур, утворення, визначення складу, періоду та порядку роботи яких, здійснюється Генеральним прокурором (п.11).

Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора (п. 12). Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, не проходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор (п. 13).

Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису (п.14).

Пунктом 9 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX передбачено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 7 цього розділу.

На виконання вимог Закону №113-IX, наказом Генерального прокурора №221 від 03 жовтня 2019 року затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, що міститься в пункті 1 розділу І Порядку №221, атестація прокурорів - це встановлена Розділом II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Згідно із абз.3 п. 2 розділу І Порядку №221 проведення атестації прокурорів та слідчих регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних) забезпечують кадрові комісії Офісу Генерального прокурора, а прокурорів та слідчих місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) - кадрові комісії обласних прокуратур.

Згідно із п.8 розділу І Порядку №221 за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до п.9 розділу І Порядку №221 атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №221 передбачено, що заява, вказана у пункті 9 розділу І цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку №221 кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Згідно із п.11 розділу І Порядку №221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою.

Абзацом 2 п.11 розділу І Порядку №221 встановлено, що у разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.

Відповідно до абз.3 та 4 п.11 розділу І Порядку №221 у виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.

Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Таким чином, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації прокурором, якщо він для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце не з`явився. Водночас, законом надано право кадровій комісії ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для прокурора, зокрема, у випадку наявності підписаної ним або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) заяви про перенесення дати іспиту із долученням до неї копії документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі відсутності такої заяви із документальним підтвердженням інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, кадрова комісія зобов`язана ухвалити рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Також із змісту абз.4 п.11 розділу І Порядку №221 слідує, що документальне підтвердження поважності причин неявки на іспит надається безпосередньо особою в той же день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складання відповідного іспиту (це час початку реєстрації для його проходження).

Таким чином, проведення атестації прокурорів є обов`язковою складовою запровадженого Законом №113-ІХ процесу реформування системи органів прокуратури та за своєю суттю є спеціальною процедурою, яка має на меті підтвердження здатності прокурорами виконувати свої повноваження на належному рівні за визначеними законом критеріями, шляхом здійснення оцінки їхньої професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, що стосувалась, зокрема, усіх без винятку прокурорів, які мали бажання продовжувати працювати у органах прокуратури.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 21 вересня 2021 року у справах №200/5038/20-а та №160/6204/20.

Доводи апелянтів зводяться до того, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б підтверджували поважність причин неявки ОСОБА_1 на іспит 12.10.2023.

Як підтверджується матеріалами справи, 09 жовтня 2023 року позивач надіслав на електронну адресу Шістнадцятої кадрової комісії заяву, в якій повідомив, що проходить лікування та за станом здоров`я не може прибути 12.10.2023 року на іспит, у зв`язку з чим, просив перенести дату іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. У вказаній заяві позивач зазначив, що документальне підтвердження про поважні причини неявки на іспит будуть надані у день, на який комісією буде перенесено проходження відповідного етапу атестації.

Шістнадцята кадрова комісія перенесла дату складання іспиту на 27 жовтня 2023 року. Позивач 23 жовтня 2023 року на електронну адресу Шістнадцятої кадрової комісії надіслав заяву, в якій повідомив, що проходить лікування та за станом здоров`я не може прибути 27.10.2023 року на іспит, у зв`язку з чим просив перенести дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. У вказаній заяві позивач зазначив, що надає документальне підтвердження про поважні причини неявки на іспит 12.10.2023 року у відповідності до вимог абз. 4 п. 11 розділу 1 Порядку. В якості додатку до заяви вказано інформацію про випадок непрацездатності - 9261899 (номер електронного лікарняного).

26 жовтня 2023 рок позивачем повторно надіслано вищевказану заяву до Шістнадцятої кадрової комісії.

Судом встановлено та не заперечується відповідачами, що позивач своєчасно подав заяви про перенесення іспиту, що свідчить про дотримання ним вимог Порядку №221.

Однак, відповідно до протоколу № 96 засідання Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 02 листопада 2023 року вирішено відмовити ОСОБА_1 у перенесенні дати складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

За результатами атестації, Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур, 02.11.2023 року прийнято оскаржуване рішення №7 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянтів про ненадання належного документального підтвердження інформації про поважні причини неявки позивача 12.10.2023 року до початку перенесеного складення відповідного іспиту на 27.10.2023 року, з огляду на наступне.

Наказом Міністерства охорони здоров`я №1234 від 17.06.2021 затверджений Порядок видачі (формування) листків непрацездатності в Електронному реєстрі листків непрацездатності.

За змістом п.п.1, 2 розділу ІІ цього Порядку, дані медичних висновків про тимчасову непрацездатність (далі - медичний висновок), що внесені до Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, надходять з електронної системи охорони здоров`я.

Листок непрацездатності формується в Реєстрі на підставі інформації про медичний висновок (медичні висновки) у разі ідентифікації пацієнта як застрахованої особи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - РЗО).

Сформований листок непрацездатності надсилається страхувальникам, з якими застрахована особа перебуває у трудових відносинах (за основним місцем роботи та за сумісництвом) через кабінет страхувальника на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», листок непрацездатності - сформований програмними засобами електронного реєстру листків непрацездатності на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, і зареєстрований за єдиним реєстраційним номером цього реєстру електронний документ, що є підставою для звільнення від роботи, призначення страхових виплат відповідно до законодавства про соціальне страхування.

Із викладеного слідує, що листки непрацездатності формуються в Електронному реєстрі та безпосередньо скеровуються страхувальнику.

Так, у матеріалах справи наявні інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я, у яких відображено медичні висновки про тимчасову непрацездатність позивача, а саме:

- № МК84-8СК4-343С-ВС9А від 26.09.2023 року, який підтверджує факт перебування позивача на лікарняному з 26.09.2023 року по 25.10.2023 року;

- № 7Н34-Р9ТЕ-МН29-2М6К від 26.10.2023 року, який підтверджує факт перебування позивача на лікарняному з 26.10.2023 року по 24.11.2023 року.

В той же час, відповідно до інформації електронного кабінету вебпорталу Електронних послуг Пенсійного фонду України з інформацією про сформовані е-лікарняні вбачається, що 26.09.2023 року позивачу відкрито листок непрацездатності № 9427654-1, номер випадку непрацездатності 9261899, дата закриття 25.10.2023 року. Також, позивачу 26.10.2023 року відкрито листок непрацездатності № 9761396-1, номер випадку непрацездатності - 9261899, дата закриття - 24.11.2023 року.

Позивачем до заяви від 23 жовтня та 26 жовтня 2023 року додано скріншот з інформацією про випадок непрацездатності номер листка непрацездатності № 9761396-1.

З вищенаведеного вбачається, що номер 9261899 вказує на номер випадку непрацездатності, що є однаковим для листка непрацездатності відкритого 26.09.2023 року та для листка непрацездатності відкритого 26.10.2023 року, скріншот якого був доданий позивачем до заяви від 23 жовтня та 26 жовтня 2023 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача звертався з адвокатським запитом до КНП «Центр легеневих хвороб» щодо надання інформації про проходження позивачем лікування у закладі у період з 09.10.2023 року по 27.10.2023 року та якщо так, чи є номер 9261899 в реєстрі медичної документації (електронних листків непрацездатності) таким, що ідентифікує випадок непрацездатності (електронний листок непрацездатності) по захворюванню позивача. У вказаному запиті також просив повідомити, чи є наданий до запиту скріншот - електронною копією документа, що підтверджує інформацію про захворювання ОСОБА_1 та перебування його на лікуванні у закладі в період з 09.10.2023 року по 27.10.2023 року.

Відповідно до листа КНП «Обласний клінічний фтизіопульмонологічний лікувально-діагностичний центр» Закарпатської обласної ради (КНП «Центр легеневих хвороб» ЗОР) від 26 серпня 2023 року № 336/01-11, на адвокатський запит представника позивача повідомлено, що ОСОБА_1 проходив лікування в КНП «ЦЛХ» ЗОР з 09.10.2023 року по 27.10.2023 року. Видача медичного висновку про непрацездатність (електронний листок непрацездатності) здійснювалося в ЕСОЗ за період лікування, що відповідає випадку непрацездатності за № 9261899. Також зазначено, що скріншот наданий в додатку до цього запиту є електронною копією документа (лікарняного), що підтверджує інформацію про захворювання ОСОБА_1 та перебування його на лікуванні в КНП «ЦЛХ» ЗОР з 09.10.2023 року по 27.10.2023 року.

Таким чином, апеляційний суд погоджується, що позивач не прибув на іспит 12.10.2023 року з об`єктивних та поважних причин.

Також, з метою повної та об`єктивної оцінки та застосування відповідних наслідків комісія повинна встановлювати фактичні причини неявки для проходження атестації або одного з її етапів, визначити чи такі причини пов`язані із: самостійним рішенням прокурора не приймати участь у такій процедурі або неявкою прокурора, обумовленою певними об`єктивними причинами (підтвердженими належними та допустимими доказами).

Зважаючи на мету реформування системи органів прокуратури, впроваджену Законом № 113-ІХ, й атестації прокурорів як одного із способів її досягти, на переконання суду, відсутність позивача на іспиті у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, яка підтверджена належним документом не може сама по собі свідчити про неналежний рівень його професійної компетентності. Оскільки, неналежне/несвоєчасне документальне підтвердження про причини неприбуття на іспит, яке у цій справі прирівняне до неуспішного проходження (позивачем) атестації, якщо зіставити із юридичними наслідками, які настали для позивача внаслідок цього (звільнення з посади прокурора та органів прокуратури), не може замінити атестацію, завданням (призначенням) якої є проявити/підтвердити рівень знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 420/12089/20, від 09.08.2022 року у справі № 420/4676/20, від 22.08.2023 року у справі 640/24464/20.

При цьому, враховуючи факт подання позивачем заяви про перенесення іспиту 12.10.2023 року, у зв`язку з перебуванням на лікарняному та зазначенням ним у заявах від 23.10.2023 року та 26.10.2023 року інформації про випадок непрацездатності (номеру електронного лікарняного), на переконання апеляційного суду, відповідач -1 не був позбавлений можливості перенести дату іспиту, з метою встановлення поважності причин неприбуття позивача 12.10.2023 року.

В той же час, як вже встановлено судом, позивач не прибув на іспит 12.10.2023 року з об`єктивних та поважних причин, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд резюмує, що рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 02.11.2023 року №7, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу Генерального прокурора від 17 липня 2024 року № 168 к «Про звільнення», то слід зазначити, що оскаржений Наказ прийнято на підставі рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 02.11.2023 року № 7 про неуспішне проходження позивачем атестації.

При цьому, суд зазначає, що абзацом третім пункту 19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX, установлено, що прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав: рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Тобто підставою для звільнення слугує рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації. Таким чином, оскільки судом у цій справі зроблено висновок про протиправність та скасування рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 02.11.2023 року № 7, підлягає задоволенню також і похідні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора від 17 липня 2024 року № 168 к «Про звільнення» та поновлення позивача на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд зауважує, що закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а, отже, установивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Аналізуючи наведені норми, суд зазначає, що у разі встановлення незаконного звільнення, суд обмежений правами щодо поновлення такого працівника на посаді, а саме суд може поновити таку особу лише на роботі, з якої працівника було звільнено.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.01.21 № 804/958/16.

Як вбачається із наказу Генерального прокурора від 17 липня 2024 року № 168 к позивача звільнено з посади першого заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 235 Кодексу законів про працю України позивач підлягає поновленню на посаді першого заступника прокурора Закарпатської області та органах прокуратури.

Водночас апелянт вказує на неточність в проведенні підрахунку за час вимушеного прогулу, який становить не 163 робочих днів, а 162.

Пунктом 2.27. Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, прямо вказує, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно наказу Генерального прокурора від 17 липня 2024 року № 168 к позивача звільнено з посади першого заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури з 19 липня 2024 року.

Відтак, дата звільнення 19 липня 2024 року вважається останнім робочим днем позивача. Таким чином, з 20 липня 2024 року у позивача почався вимушений прогул. Відтак, суд вважає, що необхідно поновити позивача саме з 20 липня 2024 року, оскільки позивач вважається таким, що 19 липня 2024 року був на роботі.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, у значенні статті 235 КЗпП України вимушеним прогулом є час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором, тобто період з дня наступного за днем звільнення (незаконного переведення на іншу роботу) по день ухвалення судом рішення про поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 08 грудня 2022 року №460/2014/19.

Таким чином, часом вимушеного прогулу позивача є період з 20 липня 2024 року по 04 березня 2025 року та становить 163 робочих днів.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі Порядок № 100) та згідно пункту "з" статті 1 Порядку № 100 цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 2 Порядку № 100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 8 абзацу 1 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Закарпатської обласної прокуратури від 14 січня 2025 року № 123 ВН 25 середня заробітна плата позивача, яка обчислена, виходячи з виплат, що передували звільненню, відповідно до постанови № 100 складає - 48000,00 грн., середньоденна заробітна плата позивача складає 2232,55 грн.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь позивача, становить 363905,65 грн. (2232,55 грн. х 163 дні).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів відхиляє покликання апелянта в цій частині та погоджується з розрахунком суду першої інстанції стосовно середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, як вірно вказав суд першої інстанції, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць у розмірі 48000,00 грн. підлягає негайному виконанню.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянтів не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим їх апеляційні скарги на рішення суду не підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року в справі №260/5233/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. Б. Заверуха
О. М. Гінда
Повне судове рішення складено 03.09.25