Справа № 460/12824/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2025 року м. РівнеСправа №460/12824/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

Адміністрація Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького,
доОСОБА_1
про відшкодування витрат,
В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі Адміністрація Держприкордонслужби України, позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), у якому просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в сумі 40285,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 навчався у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького та перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв`язку з небажанням відповідача продовжувати навчання в даному навчальному закладі, з ним розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України. Так, в жовтні 2024 року ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького та знято з усіх видів забезпечення, а тому за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідно до вимог чинного законодавства відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі за період навчання в сумі 40285,61 грн, проте, у добровільному порядку вказані витрати відповідачем не відшкодовано.

Ухвалою суду у складі судді Гудими Н.С. від 29.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького (далі Національна академія Держприкордонслужби України ім. Б. Хмельницького, третя особа). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а третьою особою письмових пояснень.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 справу №460/12824/24 передано для розгляду судді Дорошенко Н.О.

Ухвалою суду у складі судді Дорошенко Н.О. від 04.03.2025 адміністративну справу №460/12824/24 прийнято до провадження.

Ухвали суду від 29.10.2024 та від 04.03.2025 надіслані рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , зазначену у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 29.10.2024 №873639. Вказана адреса відповідає адресі відповідача, зазначеній у позові.

Проте поштове відправлення повернулося до суду без вручення адресату із зазначенням причин його невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Частиною першою статті 131 КАС України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У постанові від 23.11.2023 у справі № 215/7312/20 Верховний Суд зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п.54 постанови).

За таких обставин, в розумінні статей 124, 131 та 251 КАС України ухвали від 29.10.2024 та від 04.03.2025 вважаються врученими відповідачу та, як наслідок, відповідач належним чином повідомлений про розгляд цієї справи судом.

У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав. Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву із зазначенням причин від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

25.07.2023 наказом ректора Національної академії Держприкордонслужби України ім. Б. Хмельницького №737-ос ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , занесено в списки курсантів Національної академії, зараховано на всі види забезпечення без атестатів, присвоєно військове звання солдат, призначено на посади курсантів за спеціальністю Безпека державного кордону (а.с.10).

25.07.2023, на підставі вказаного наказу, між ректором Національної академії Держприкордонслужби України ім. Б. Хмельницького генерал-майором ОСОБА_2 та відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби України (а.с.9).

Наказом ректора Національної академії Держприкордонслужби України ім. Б. Хмельницького від 09.10.2024 №1145-ОС солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів 424 навчальної групи навчального курсу факультету забезпечення оперативно-службової діяльності, за частиною одинадцятою (через небажання продовжувати навчання) статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з 10.10.2024. При цьому, зобов`язано відповідача відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, у сумі 40285,61 грн (а.с.11).

З огляду на те, що вказані витрати відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України в зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також проходженням військової служби в органах Держприкордонслужби України здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 25 Закону №2232-XII встановлено, що порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки (ч.2).

Зарахування громадян України до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань (ч.3).

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами (ч.4).

З громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону (ч.5).

Відповідно до пункту 17 Положення №1115/2009 з громадянином, який вступає на військову службу, укладається контракт - письмова угода, укладена відповідно до вимог, визначених цим Положенням, між громадянином і державою, від імені якої виступає уповноважений орган Держприкордонслужби, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

З громадянином, який вступає на військову службу, можуть бути укладені, зокрема, контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України (додаток 2).

Як встановлено судом з матеріалів справи, 25.07.2023 з відповідачем підписано контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України (а.с.9).

02.10.2024 ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з Національної академії Держприкордонслужби України ім. Б. Хмельницького (а.с.16).

Відповідно до умов вищевказаного контракту, відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Адміністрації Держприкордонслужби України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (абз. 13 п.1).

За змістом наказу від 09.10.2024 №1145-ОС солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів Національної академії Держприкордонслужби України ім. Б. Хмельницького через небажання продовжувати навчання (а.с.11).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діє на даний час.

Відповідно до частин десятої, одинадцятої статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби, визначено положеннями Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №964).

Відповідно до пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.

Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.

Пунктом 4 Порядку №964 встановлено, що витрати відшкодовуються в повному розмірі, зокрема, курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк базової військової служби до вступу в заклад фахової передвищої військової освіти, вищий військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ закладу вищої освіти, а також курсантами жіночої статі - за весь період навчання.

Згідно з п. 5 Порядку №964 витрати відшкодовуються в розмірі різниці суми витрат з утримання курсантів і витрат з утримання громадян України, що пройшли базову військову службу: курсантами, які навчалися менше встановленого законодавством строку базової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за весь період навчання, який відповідає строку базової військової служби.

Згідно з розрахунком від 10.10.2024 №24 відповідач ознайомився з необхідністю відшкодувати витрати в сумі 40285,61 грн, що підтверджується його особистим підписом на цьому розрахунку (а.с.12).

Крім того, розмір витрат у зазначеній сумі підтверджується: довідкою-розрахунком помісячно (а.с.13); довідкою-розрахунком від 09.10.2024 №3097 щодо вартості продовольчого забезпечення ОСОБА_1 (а.с.15); довідкою-розрахунком за речове майно від 08.10.2024 №58 (а.с.14).

Вимогою щодо виконання зобов`язань від 10.10.2024 №10/9597-24-Вих третя особа повідомила відповідача про необхідність відшкодувати витрати в сумі 40285,61 грн, яку відповідач отримав 10.10.2024 (а.с.18).

Разом з тим, відповідач у добровільному порядку відмовився здійснити відшкодування зазначених витрат на суму 40285,61 грн, про що свідчить його власноручний напис на вимозі щодо виконання зобов`язань від 10.10.2024 №10/9597-24-Вих: «…відшкодувати кошти в добровільному порядку відмовляюсь».

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (п. 5 Порядку №964).

На момент розгляду справи судом, сума витрат 40285,61 грн, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, залишається не відшкодованою.

За наведених обставин, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, відповідають обставинам справи, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню повністю.

Підстави для застосування ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у військовому вищому навчальному закладі, в сумі 40285,61 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601. ЄДРПОУ/РНОКПП 00034039)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького Адреса: вул.Шевченка, буд.46, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000; .

Повний текст рішення складений 03 вересня 2025 року.

Суддя Н.О. Дорошенко