Справа № 420/9920/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9920/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000110/2 від 21.02.2025 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000167 від 21.02.2025 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву, заперечення на відповідь на відзив вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між компанією «HUAYI GROUP (THAILAND) COMPANY LIMITED»,Таїланд (Продавець) та ТОВ « 100 ШИН+» (Покупець) 13.06.2024 року укладений контракт №100SH PRIHUAYI2024, відповідно до якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує Вантажні та легкові шини Виробник: «HUAYI GROUP (THAILAND) COMPANY LIMITED» у кількості та по цінам, вказаним у Комерційному Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах США за одиницю товару та вказана у Інвойсі. Сума контракту визначається згідно Інвойсу, умови поставки визначаються згідно Інвойсу.

На підставі проформи-інвойсу №202410601 від 13.11.2024 року ТОВ « 100 ШИН+» здійснило попередню оплату за товар, що підтверджується банківським платіжним документом №50 від 15.11.2024 року.

На підставі інвойсу № від 14.11.2024 року сторонами узгоджені мови поставки, номенклатура, ціна та кількість Товару - 649 штук, загальна вартість товару на умовах FOB (LAEM CHABANG) становить 103607,40 Доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митну декларацію №25UA83U2 від 19.02.2025 року, в якій визначена та заявлена митна вартість товарів за першим методом - за ціною договору.

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом до митного органу надані наступні документи: Пакувальний лист Б/Н від 14.11.2024 року; Рахунок-проформа №202410601 від 13.11.2024 року; Інвойс № від 14.11.2024 року; Коносамент № від 05.12.2024 року; Автотранспортна накладна №4514 від 19.02.2025 року; Автотранспортна накладна №8298 від 19.02.2025 року; Автотранспортна накладна №9189 від 19.02.2025 року; Сертифiкат про походження товару CO2024-99K-00224801 від 12.12.2024 року; Банківський платіжний документ, що стосується товару №50 від 15.11.2024 року; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №12032601 від 12.02.2025 року; Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №15441 від 17.02.2025 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №Б/Н від 18.02.2025 року; Прейскурант виробника товару Б/Н від 14.11.2024 року; Розрахунок ціни (калькуляція) № від 14.11.2024 року; Контракт №100SH PRIHUAYI 2024 від 13.06.2024 року; Договір про перевезення №KH42FS від 25.08.2021 року; Документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами UA.PN.191.3870-24 від 11.12.2024; Заявка до договору №37 від 04.12.2024 року; Копія митної декларації країни відправлення A304 від 05.12.2024 року.

На вимоги митного органу про надання додаткових документів позивачем надано лист-пояснення від 21.02.2025 року, лист постачальника послуг ДП «Кюне і Нагель» б/н від 21.02.2025 року, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №15441 від 17.02.2025 року.

Однак, Одеською митницею 21.02.2025 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000110/2 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000167.

Позивач не погодився з правомірністю коригування митної вартості товару та подав нову митну декларацію №25UA73U0 від 21.02.2025 року за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості товару, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №25UA83U2 від 19.02.2025 року Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, документи не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000110/2 від 21.02.2025 року, а саме: Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; Відповідно ст. 185, 186 Податкового Кодексу України, якщо місцем постачання є митна територія України, то операція з постачання таких послуг обкладається ПДВ. Місцем постачання транспортно-експедиторських послуг є місце реєстрації їх отримувача як суб`єкта господарювання, тобто, якщо замовник за договором резидент, то місцем постачання транспортно-експедиторських послуг є Україна, відповідно ці послуги обкладаються ПДВ за ставкою 20%. Відповідно довідки, що підтверджує вартість наданих транспортних послуг від 18.02.2024 року №б/н в експедиторську винагороду за межами України 88863,91 грн. (вартість без ПДВ), 17772,78 грн., вартість ПДВ, проте вартість експедиторської винагороди за межами України не повинна обкладатись ПДВ; Відповідно наданого коносаменту від 05.12.2024 року № назва судна MSC SIXIN, проте в рахунку-фактурі на транспортні витрати від 12.02.2025 року №12032601 назва судна А.OBELIX. Слід зауважити, що рахунок-фактура на транспортні витрати №12032601 виданий 12.02.2025 року (в ньому зазначена дата відправлення), тобто назва судна повинна бути однаковою; Прайс-лист це перелік товарів чи послуг коротким описом їх характеристик і зазначенням цін. В Прайс-листі, поданому до митного оформлення б/н від 14.11.2024 року зазначено що він діє один день для складання комерційного документа, тобто пізніше ніж видана проформа-інвойс. Тобто даний прайс-лист виробника товарів не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів. Слід зазначити, що відповідно банківського платіжного документа від 15.11.2024 року №50 оплата здійснювалась відповідно рахунку-проформи від 13.11.2024 року №202410601.

Щодо посилання митного органу на положення наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 щодо переліку документів, якими мають підтверджуватися транспортні витрати, слід зазначити відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Позивачем до митного оформлення були надані документи на підтвердження транспортних та супутніх витрат за маршрутом LAEM CHABANG (Таїланд) до пп Чорноморськ (Україна), а саме: Довідка про транспортні витрати №Б/Н від 18.02.2025 року, що містить данні про вартість перевезення та супутніх витрат з пункту відправлення порт LAEM CHABANG (Таїланд) до порту Чорноморськ (Україна), номери контейнерів (MRKU5088298/MSKU9614514/TCKU6939189), номер коносаменту ) що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки. Додатково витрати на транспортування підтверджують Договір на перевезення №KH42FS від 25.08.2021 року, Рахунок на оплату вартості перевезення №12032601 від 12.02.2025 року, Банківський платіжний документ про оплату послуг перевезення №15441 від 17.02.2025 року, які надані до митного оформлення, тому були наявні у відповідача на дату винесення оскаржуваного рішення.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Щодо тверджень митного органу про безпідставне включення ПДВ в вартість експедиторської винагороди, слід зазначити, відповідно до п. п. ж) п. 186.3 ст. 186 Податкового кодексу України місцем постачання транспортно-експедиторських послуг є місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця місце постійного чи переважного його проживання, а тому база оподаткування ПДВ визначена у відповідності до вимог законодавства.

Крім того, суд звертає увагу, що митний орган має перевіряти правильності визначення декларантом числового значення митної вартості товару, що декларується в межах переліку документів, визначених ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України, а не здійснювати перевірку та надавати власний юридичний аналіз змісту господарських операцій декларанта та його контрагентів.

Щодо тверджень митного органу про невідповідність назви судна в коносаменті та рахунку-фактурі на транспортні витрати слід зазначити, що при складанні рахунку на оплату вартості перевезення №12032601 від 12.02.2025 року Постачальником послуг допущена технічна помилка, а саме: не вірно зазначене найменування судна, зазначена найменування А. OBELIX, замість вірного «MSC SIXIN», що підтверджується листом постачальника послуг ДП «Кюне і Нагель» б/н від 21.02.2025року, який був наданий позивачем з додатковими поясненнями від 21.02.2025 року.

Наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься.

При цьому, відповідачем не наведено жодних відомостей про те, яким саме чином помилка в найменуванні судна, допущена при складанні рахунку на оплату транспортно-експедиційних послуг впливає на визначення числових складових митної вартості товару.

Щодо зауважень митного органу до прайс-листа слід зазначити, що цей документ складається в довільній формі, вимог щодо форми, змісту чи дати його складання норми законодавства не містять та митним органом не наведено яким чином ці обставини впливають на визначення митної вартості товару.

В матеріалах справи міститься проформа-інвойс та інвойс, докази сплати коштів за товар, які не містять розбіжностей, а тому дані прайс-листа ніяким чином не впливають та не можуть вплинути на визначення митної вартості товару.

Щодо твердження про те, що відповідно до банківського платіжного документа від 15.11.2024 року №50 оплата здійснювалася відповідно до рахунку-проформи від 13.11.2024 року №202410601 слід зазначити що ці обставини відповідають умовам договору, попередня оплата були здійснена позивачем за поставлений товар та в даному випадку не вбачається будь-яких розбіжностей чи не відповідностей числових значень митної вартості.

У Одеської митниці не було підстав, передбачених ч. З ст. 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів за ціною контракту.

Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування іншого методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» (автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км, сільрада Княжицька, Броварський район, Київська область, 07455, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000110/2 від 21.02.2025 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000167 від 21.02.2025 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000110/2 від 21.02.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000167 від 21.02.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» (автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км, сільрада Княжицька, Броварський район, Київська область, 07455, ) сплачений судовий збір у розмірі 4844,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА