Справа № 420/19912/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд

у складі

головуючого судді Скупінської О.В.,

при секретарі Подобіної О.М.,

за участю

представника третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 23.06.2025 надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд:

1. Визнати дії начальника Білозерського відділу державної виконавчої служби y Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо накладення штрафу протиправними;

2. Скасувати постанову про накладення штрафу від 03.06.2025 у виконавчому провадженні № 77480872.

В обгрунтування позовних вимог зазначили, що 30.04.2025 військовою частиною НОМЕР_1 було отримано лист Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому містилась вимога виконавця від 24.04.2025 № 7482 про надання документів стосовно виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/2869/24 або пояснення щодо причин невиконання. У відповідь на вищевказану вимогу виконавця, військовою частиною НОМЕР_1 було надано лист від 01.05.2025 № 5077 про добровільне виконання боржником (військовою частиною НОМЕР_1 ) рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/2869/24. На підтвердження виконання судового рішення, до зазначеного листа додано витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2024 № 14, яким старшого солдата ОСОБА_2 поновлено на всіх видах забезпечення та поновлено виплату грошового забезпечення з 14.01.2024. Водночас, іншим рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/1669/24 від 10.06.2024 відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.12.2023 № 984 в частині призупинення виплат додаткової винагороди та щомісячної премії ОСОБА_2 за листопад 2023 року, визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди та щомісячної премії ОСОБА_2 за жовтеньгрудень 2023 р., зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_2 щомісячну премію, додаткову винагороду та грошове забезпечення за жовтень-грудень 2023 року. Вищезазначеними рішеннями судів першої інстанції та апеляційної інстанції встановлено відсутність правових підстав для нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної премії, додаткової винагороди та грошового забезпечення за жовтень-грудень 2023 року. 3 огляду на зазначене, неможливо виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/2869/24 від 11.09.2024 щодо поновлення старшого солдата ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з грудня 2023 року. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2024 № 21 старшому солдату ОСОБА_2 , яка зарахована у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , призупинено військову службу з 16.01.2024. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.01.2024 № 11-РС, витяг 3 ЄРДР № 0000109 від 16.01.2024. ОСОБА_2 не оскаржувала наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2024 № 21 про призупинення їй військової служби. До теперішнього часу старшому солдату ОСОБА_2 військову службу не поновлено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 по справі № 420/2869/24 добровільно виконано військовою частиною НОМЕР_2 . Командуванням військової частини НОМЕР_2 вчинено вичерпний перелік дій щодо виконання зазначеного рішення суду. Однак, у порушення вимог законодавства начальником Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не здійснено належного переліку дій та не з`ясовано поважність причин нібито невиконання рішення суду.

Ухвалою судді від 26.06.2025 постановлено залишити позовну заяву без руху, встановивши 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом суду позовної заяви з вимогами викладеними у відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України, в якому має бути визначено ціну позову, а також докази додатково сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

07.07.2025 від представника позивача надійшла заява (вх. №68587/25) про приєднання до справи заяви про зміну предмету позову, шляхом визнання протиправною та скасування постанови Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу в розмірі 5100 грн від 03.06.2025 у виконавчому провадженні № 77480872.

11.07.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі; призначено судове засідання на 30.07.2025 об 11 год 00 хв у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №23 (2-й поверх); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ); витребувано у Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів ВП №77480872.

22.07.2025 від представника відповідача Білозерського ВДВС у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив (вх. №ЕС/74300/25), в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог вважаючи, що постанова про накладення штрафу винесена у відповідності до ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

У вказаному відзиві представник відповідача зазначив, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 77480872 з виконання виконавчого листа № 420/2869/24 виданого 10.02.2025 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Війcькової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з грудня 2023 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята 19.03.2025, у відповідності до ст. 24, 25 Закону України «Про виконавче провадження». 21.05.2025 надійшов лист від Військової частини НОМЕР_1 про те, що рішення суду виконано із доданим витягом з наказу від 14.01.2024. Вказаний наказ не підтверджує виконання рішення суду, оскільки у рішенні суду передбачено зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з грудня 2023 року. Згідно наказу №14 від 14.01.2024 ОСОБА_2 поновлено усі види забезпечення та поновлено виплату грошового забезпечення тільки з 14.01.2024. Докази нарахування ти виплати станом на 03.06.2025 до Відділу не надано. 03.06.2025 за невиконання рішення суду винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100 грн. на Військову частину НОМЕР_1 .

Рівночасно від представника відповідача Білозерського ВДВС у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав заяву (вх. №ЕС/74307/25 від 22.07.2025) про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

25.07.2025 від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Нікушиної В. С. надійшла заява (вх. №ЕС/75541/25) з проханням надати можливість участі у всіх судовому засіданнях по справі № 420/19912/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

25.07.2025 на виконання ухвали суду від 11.07.2025 від представника відповідача надійшов лист (вх. №75576/25) про направлення засвідчених копій матеріалів ВП №77480872.

Ухвалою суду від 06.08.2025 постановлено задовольнити клопотання представника позивача (вх. №ЕС/75541/25 від 25.07.2025) та надано можливість участі у всіх судовому засіданнях по справі № 420/19912/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання призначене на 30.07.2025 об 11 год. 00 хв. не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступною датою судового засідання визначено на 03.09.2025 о 12 год 00 хв.

29.07.2025 до суду від третьої особи ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення (вх. №ЕС/76676/25), в яких просила відмовити у задоволенні позову.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

Суд встановив, що згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду КП «ДСС» документ в електронному вигляді рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 у справі №420/2869/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотримане грошове забезпечення з 07 грудня 2023 року, а також зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 07 грудня 2023 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року по справі № 420/2869/24, - залишено без змін.

При дослідженні матеріалів виконавчого провадження судом встановлено наступне.

19.03.2025 Начальником Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольгою КІЛЮШИК, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання: було розглянуто виконавчий лист №420/2869/24 виданий 10.02.2025 Одеським окружним адміністративним судом та постановлено про відкриття виконавчого провадження №77480872; Пунктом 2 постанови боржника повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Так, Начальником Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольгою КІЛЮШИК скеровано на адресу військової частини НОМЕР_1 вимогу виконавця з вимогою надати документи стосовно виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/2869/24 або пояснення щодо причин невиконання.

У вказаній вимозі боржника попереджено за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили винні особи несуть кримінальну відповідальність згідно із статтею 382 Кримінального кодексу України.

01.05.2025 військова частина НОМЕР_1 надали відповідь у формі листа №5077, в якому повідомили, що згідно зі змістом наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2024 № 14, старшому солдату ОСОБА_2 з 14.01.2024 поновлено усі види забезпечення та поновлено виплату грошового забезпечення. Водночас, ОСОБА_2 призупинена військова служба відповідно до положень ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Згідно з положеннями вказаних нормативно-правових актів, військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплати грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Разом з вказаним листом було надано витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №14 від 14.01.2024 за яким старшого солдата ОСОБА_3 , що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , вважати такою, що повернулась на службу з 14.01.2024. З 14.01.2024 поновити усі види забезпечення та поновити виплату грошового забезпечення. Підстава: рапорт капітана Павла ШЕВЧЕНКА №991 від 14.01.2024.

03.06.2025 Начальником Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольгою КІЛЮШИК, при примусовому виконанні: виконавчого листа №420/2869/24 виданого 10.02.2025 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з грудня 2023 року.

У вказаній постанові начальником відділу встановлено:

«Згідно ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Боржником надано лист за вих. № 5077 від 01.05.2025 про те, що рішення суду виконано із доданим витягом з наказу від 14.01.2024. Вказаний наказ не підтверджує виконання рішення суду, оскільки у рішенні суду передбачено зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з грудня 2023 року я не з 14.01.2024.

Таким чином, рішення суду станом на 03.06.2025 не виконано.»

Та постановлено за невиконання рішення суду №420/2869/24 накласти на боржника Військову частину НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

04.06.2025 Білозерський відділом державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом №11035 за наслідками розгляду листа військової частини НОМЕР_1 повідомлено, що рішення суду виконано із доданим витягом з наказу від 14.01.2024. Вказаний наказ не підтверджує виконання рішення суду, оскільки у рішенні суду передбачено зобов`язати Військову частину № НОМЕР_2 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з грудня 2023 року. Згідно наказу №14 від 14.01.2024 ОСОБА_2 поновлено усі види забезпечення та поновлено виплату грошового забезпечення тільки з 14.01.2024. Докази нарахування ти виплати станом на 03.06.2025 до Відділу не надано. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. 03.06.2025 за невиконання рішення суду винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100 грн. на Військову частину НОМЕР_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За правилами ч. 1 ст. 63 цього ж Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 по справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 по справі № 360/4705/20 та по справі № 360/4708/20.

Як встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 у справі №420/2869/24 визнано протиправним та скасувано пункт 7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 349 від 07.12.2023 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотримане грошове забезпечення з 07 грудня 2023 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 07 грудня 2023 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року по справі № 420/2869/24, - залишено без змін.

10.02.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №420/2869/24 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 07 грудня 2023 року.

Постановою від 19.03.2025 відкрито виконавче провадження №77480872 за виконавчим листом №420/2869/24 від 10.02.2025 про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 07 грудня 2023 року.

Постановою від 03.06.2025 у ВП №77480872 накладено штраф за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн. У постанові зазначено: «…Боржником надано лист за вих. № 5077 від 01.05.2025 про те, що рішення суду виконано із доданим витягом з наказу від 14.01.2024. Вказаний наказ не підтверджує виконання рішення суду, оскільки у рішенні суду передбачено зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з грудня 2023 року я не з 14.01.2024. Таким чином, рішення суду станом на 03.06.2025 не виконано».

При цьому, позивачем до суду також не надано доказів виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення з 07 грудня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог військова частина НОМЕР_1 посилається на те, що, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/2869/24, Військовою частиною НОМЕР_1 видано наказ від 14.01.2024 №14, відповідно до якого старшого солдата ОСОБА_2 , що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , вважати такою, що повернулась на службу з 14.01.2024.

З 14.01.2024 поновити усі види забезпечення та поновити виплати грошового забезпечення.

Суд вважає безпідставними покликання позивача на відповідний наказ, як на належне виконання рішення суду №420/2869/34 від 11.09.2024, оскільки наказ від 14.01.2024 №14 не міг бути виданий на виконання рішення суду, так як позов до Одеського окружного адміністративного суду було подано 25.01.2024 (через 10 днів після видання наказу), а рішення суду ухвалено 11.09.2024, через майже 8 місяців після видання наказу.

У наказі від 14.01.2024 ОСОБА_2 поновлено на службі з 14.01.2024, а рішенням суду зобов`язано поновити ОСОБА_2 на усіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 07 грудня 2023 року.

Доказів виконання рішення не надано ні виконавчій службі, ні суду.

У спірних правовідносинах відповідач, обираючи вид відповідальності, наділений правом адміністративного розсуду й при прийнятті рішення з цього питання враховує характер порушення, обставини його вчинення і поведінку суб`єкта, який його допустив, ступінь його вини, негативні наслідки, які у зв`язку з цим настали, або могли бути спричинені, розмір шкоди, яка завдана або могла бути завдана внаслідок цього, та на власний розсуд визначає відповідну санкцію, яка підлягає застосуванню до порушника, співрозмірно та пропорційно до тяжкості вчиненого порушення.

Суд виснує, що оскаржувана постанова містить обґрунтування неповажності причин невиконання рішення суду з урахуванням фактичних обставин справи та повноважень відповідача.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що військової частини НОМЕР_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 до Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_4 );

Відповідач Білозерський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (75000, Херсонська область, Херсонський район, смт Білозерка, вул. Свободи, 85, );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.