Справа № 380/11200/25
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 рокусправа № 380/11200/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Стрийської міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, органу місцевого самоврядування Стрийської міської ради, що виявилася у не розгляді письмового звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.02.2025;

- зобов`язати розглянути звернення у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Ухвалою суду від 09.06.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 13.06.2025 позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлений строк недоліки позовної заяви усунув належним чином.

Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» не розглянув звернення від 19.02.2025.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що голова постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності і етики Стрийської міської ради Пищик М.І надав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідь від 02.05.2025 №03-07/54 на звернення від 19.02.2025, згідно з якою позивачу доведено до відома, що засідання постійної комісії з питань прав людини, законності, депутатської діяльності і етики передбачалося 18.03.2025, 20.03.2025 і 16.04.2025, але через відсутність кворуму рішення прийнято не було. Також відповідач звернув увагу, що при наявність кворуму 19.06.2025, де відбулося засідання депутатської комісії, яка і розглянула звернення ОСОБА_1 щодо представницьких інтересів Стрийської міської ради в суді. Комісія не «вбачає» в діях Стрийської міської ради порушення житлового законодавства, так як справа №456/709/16-ц знаходиться у Стрийському міськрайонному суді Львівської області з 2016 року, де представник Стрийської міської ради приймає участь. У суді розглядається питання щодо знесення на думку позивача самовільно побудованих приміщень та усунення перешкод в користуванні майном на земельній ділянці, мешканки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 . Отже, громадянка ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом щодо самовільно побудованих приміщень. Відповідно, листом Постійної комісії з питань прав людини, законності, депутатської діяльності і етики Стрийської міської ради Львівської області від 24.06.2025 №03-24 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повідомлено, що на засідання, яке відбулося 19.06.2025, за результатами розгляду звернення, зроблено висновок про дотримання меж повноважень Стрийською міською радою. Так, щодо самоуправних дій ОСОБА_3 , щодо самовільного захоплення частини подвір`я, незаконної прибудови до будинку та інших дій, з приводу з якого зверталися громадяни ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відкрито позовне провадження у Стрийському міськрайонному суді Львівської області, справа №456/1709/16-ц.

Окрім цього, відповідач зазначив, що звернення адресовано саме голові постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності і етики Стрийської міської ради ОСОБА_4 , а не Стрийській міській раді. Таким чином, Стрийська міська рада не може бути визнана бездіяльною в розумінні адміністративного судочинства, оскільки звернення адресовані не їй як органу, а окремій особі. Не встановлено обов`язку міської ради розглядати такі звернення. Відповідно позивач не довів факт порушення права саме з боку міської ради. Стрийська міська рада як колегіальний орган не несе відповідальності за розгляд звернень, які адресуються окремим депутатам чи головам комісії, якщо такі звернення не надійшли у порядку, передбаченим Регламентом ради для включення до порядку денного пленарного засідання.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Також, вказав, що відповідач жодним чином не обґрунтували допущені порушення вимог статті 20 Закону України «Про звернення громадян» органом місцевого самоврядування щодо термінів розгляду звернень громадян. Крім цього, якщо на думку відповідача питання порушені у зверненні не входило до їх повноважень, орган місцевого самоврядування зобов`язаний був дотриматися вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян», яка передбачає в термін не більше п`яти днів звернення пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Також, відповідач не надав обґрунтованої відповіді у відзиві чому були порушені вимоги рішення №4 від 19.11.2020 I сесії VIII демократичного скликання Стрийської міської ради, яким затверджено склад постійних комісій Стрийської міської ради та рішення №2713 від 27.06.2024 L сесія VIII демократичного скликання Стрийської міської ради, яким затверджено Положення про постійні комісії Стрийської міської ради.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 19.02.2025 подали Голові постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стриської міської ради Пищику М.І. заяву, в якій просили «ретельно провести перевірку за нашими зверненнями за нашою участю, як цього вимагає Закон України «Про звернення громадян», надати обґрунтовану юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , працівників Стрийської міської ради, які проводили перевірку або не проводили, керівникам Стриської міської ради, які підписували та скеровували нам необґрунтовані відповіді. Поновити наші порушені права».

Голова постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики 02.05.2025 повідомив позивача, що на засіданні постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики 18.03.2025, 20.03.2025 та 16.04.2025 передбачалося розгляд його звернення, однак через відсутність кворуму рішення не прийнято.

Також, листом від 24.06.2025 постійна комісія з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики повідомила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що 19.06.2025 відбулося засідання постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики. За результатом розгляду комісія дійшла висновку про дотримання меж повноважень Стрийською міською радою, інформацію скаржникам надано у повному обсязі та вирішено направити протокол скаржникам разом із додатками. До листа долучено документи згідно з вказаним у ньому переліком на 23 арк.

Позивач вважає, що відповідач у встановлений законом строк не надав відповідь на звернення, тому звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом розгляду у справі є оцінка дій відповідача в частині дотримання ним строків, встановлених Законом України «Про звернення громадян», під час розгляду звернення позивача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі Закон №393/96) врегульовано питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Також, забзпечено громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до статті 1 Закону №393/96 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону №393/96 передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 5 Закону №393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Особливою формою колективного звернення громадян до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, органу місцевого самоврядування є електронна петиція, яка подається та розглядається в порядку, передбаченому статтею 23-1 цього Закону.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Згідно з статтею 7 Закону №393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Статтею 15 Закону №393/96 встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 18 Закону №393/96 громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно з статтею 19 Закону №393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону №393/96 встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР).

Згідно з положеннями статті 24 Закону №280/97-ВР правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону (частина 1).

Правовий статус місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці Крим визначається Конституцією України та цим Законом з особливостями, передбаченими законами про міста Київ і Севастополь (частина 2).

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (частина 3).

Відповідно до статті 25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частиною 1 статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено перелік питань, що розглядають виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: забезпечення вимог законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності (підпункт 1 пункту «б» частини 1 статті 38 Закону №280/97-ВР).

Згідно з приписами статті 47 Закону №280/97-ВР постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією.

Постійні комісії за дорученням ради, голови, відповідно заступника голови районної у місті, районної ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради або за власною ініціативою вивчають діяльність підзвітних і підконтрольних раді та виконавчому комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради органів, а також з питань, віднесених до відання ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності та їх посадових осіб, подають за результатами перевірки рекомендації на розгляд їх керівників, а в необхідних випадках - на розгляд ради або виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради; здійснюють контроль за виконанням рішень ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради.

Постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею.

Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Рішенням №2713 від 27.06.2024 L сесія VIII демократичного скликання Стрийської міської ради затверджено Положення про постійні комісії Стрийської міської ради (далі Положення).

Пунктом 1.7. Розділу 2 Положення встановлено, що до повноважень постійних депутатських комісій відноситься розгляд пропозицій, заяв, звернень, що надійшли в комісію.

Відповідно до пункту 3.5. Розділу 2 Положення постійні депутатські комісії зобов`язані вивчати і враховувати у своїй діяльності громадську думку, своєчасно розглядати листи та звернення громадян та надавати відповіді.

Згідно з вимогами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд із доказів у справі встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали 19.02.2025 на ім`я Голови постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стриської міської ради Пищика М.І. заяву, в якій просили «ретельно провести перевірку за нашими зверненнями за нашою участю, як цього вимагає Закон України «Про звернення громадян», надати обґрунтовану юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , працівників Стрийської міської ради, які проводили перевірку або не проводили, керівникам Стриської міської ради, які підписували та скеровували нам необґрунтовані відповіді. Поновити наші порушені права».

Голова постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики 02.05.2025 повідомив позивача, що на засіданні постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики 18.03.2025, 20.03.2025 та 16.04.2025 передбачалося розгляд його звернення, однак через відсутність кворуму рішення не прийнято.

Також, листом від 24.06.2025 постійна комісія з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики повідомила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що 19.06.2025 відбулося засідання постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики. За результатом розгляду комісія дійшла висновку про дотримання меж повноважень Стрийською міською радою, інформацію скаржникам надано у повному обсязі та вирішено направити протокол скаржникам разом із додатками. До листа долучено документи згідно з вказаним у ньому переліком на 23 арк.

З позиці позивача відповідачем порушено вимоги статті 20 Закону №393/96. При цьому, позивач вказує на порушення відповідачем вимог Положення про постійні комісії Стрийської міської ради, затверджених рішенням №2713 від 27.06.2024 L сесія VIII демократичного скликання Стрийської міської ради та рішення №4 від 19.11.2020 I сесії VIII демократичного скликання Стрийської міської ради, яким затверджено склад постійних комісій Стрийської міської ради.

Однак суд зазначає, що питання дотримання членами постійної комісія з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради вимог Положення про постійні комісії Стрийської міської ради та рішень сесій VIII демократичного скликання Стрийської міської ради, не є предметом спору у цій справі, тому суд вказані обставини не досліджує.

Щодо питання порушення строків розгляду звернення, що встановлені статтею 20 Закону №393/96, суд зазначає таке.

Позивач та ОСОБА_2 звернулися до постійно комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради із заявою від 19.02.2025, що не заперечується сторонами.

Однак перша відповідь щодо неможливості розгляду звернення позивача датована 02.05.2025. Отже, постійна комісія з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради надала позивачу відповідь на звернення із порушенням визначених частиною 1 статті 20 Закону №393/96-ВР термінів розгляду.

Проте досліджуючи обраний позивачем спосіб судового захисту порушеного права, суд керується таким.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Гарантоване статтею 55 Конституції України та КАС України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За правилами пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас як свідчать обставини цієї справи, постійна комісія з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради надала позивачу відповідь на звернення.

За правилами пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту цієї норми висновується, що суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, одночасно зобов`язавши його виправити оскаржені порушення.

Таким чином, визнавши протиправною бездіяльність постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради щодо недотримання строку розгляду звернення громадянина, суд не відновить порушеного, на думку позивача, права на звернення до органу місцевого самоврядування, оскільки відповідь на це звернення вже ним отримана.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №800/580/17 (провадження №11-333заі18) та від 21.04.2021 у справі №9901/327/20 (провадження №11-8заі21).

Окрім цього, у рішенні Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №990/64/22, колегія суддів із посиланням на згадані висновки Великої Палати Верховного Суду, виснувала про відсутності ефективного засобу відновлення порушеного права, внаслідок отримання відповіді позивачем на його заяву, яка подана в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Також у рішенні колегія суддів зауважила, що відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на встановлені обставини справи та враховуючи практику Верховного Суду, суд висновує, що у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо покликань відповідача про неналежного відповідача у справі, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: забезпечення вимог законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності (підпункт 1 пункту «б» частини 1 статті 38 Закону №280/97-ВР).

Згідно з приписами статті 47 Закону №280/97-ВР постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією.

Постійні комісії за дорученням ради, голови, відповідно заступника голови районної у місті, районної ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради або за власною ініціативою вивчають діяльність підзвітних і підконтрольних раді та виконавчому комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради органів, а також з питань, віднесених до відання ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності та їх посадових осіб, подають за результатами перевірки рекомендації на розгляд їх керівників, а в необхідних випадках - на розгляд ради або виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради; здійснюють контроль за виконанням рішень ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради.

Постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею.

Відповідно до Положення про постійні комісії Стрийської міської ради постійні депутатські комісії міської ради є органами Стрийської міської ради, що обираються з числа її депутатів для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень Стрийської міської ради та її виконавчого комітету.

Постійні депутатські комісії є підзвітними та підконтрольними Стрийській міській раді.

Таким чином, постійна комісія з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради є органом Стрийської міської ради та підзвітний їй; обирається з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

За приписами пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, постійна комісія з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради підпадає під визначення поняття суб`єкта владних повноважень, передбачене пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України.

Звернення позивача адресоване та розглянуто постійною комісією з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради. Водночас доказів подання Стрийській міській раді звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду на надано.

Отже, у справі відсутні докази, що можуть свідчити про порушення Стрийською міською радою вимог законодавства під час розгляду звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак позивач просить, зокрема, «визнати протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, органу місцевого самоврядування Стрийської міської ради, що виявилася у не розгляді письмового звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.02.2025».

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 4 статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З викладених процесуальних норм висновується, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного права. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Отже, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Позивач зобов`язаний довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у справі №640/19240/21 від 21.03.2023 зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, проте це не позбавляє позивача права на звернення до суду з тим самим позовом вже до належного відповідача.

Враховуючи ту обставину, що Стрийська міська рада є неналежним відповідачем у справі, суд висновує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, відсутність порушених прав позивача визначеним у справі відповідачем. Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено повністю, не передбачено.

Керуючись статтями 2, 5, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців Олег Романович