Справа № 745/539/25
Суддя: Даньков О. М.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 745/539/25
Провадження №2-а/745/15/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанов №181 та №183 від 25.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесені начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання його винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Визнати протиправними та скасувати постанову №181 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 25.02.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення штрафу у сумі 17000 грн. та постанову №183 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 25.02.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, та накладення штрафу у сумі 17000 грн.

Позов мотивований тим, що за викликом державного виконавця 11.06.2025 року він прибув до Сосницького відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де йому вручили винесені державним виконавцем копії двох постанов про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2025 для примусового виконання двох постанов, виданих ІНФОРМАЦІЯ_3 : постанови №181 від 25.02.2025 про стягнення 34000.00 грн. штрафу та постанови №183 від 25.02.2025 про стягнення 34000.00 грн, штрафу.

Про винесені відповідачем постанови він нічого не знав, тому написав заяву про надання копій постанов відповідача з виконавчих проваджень. З наданих копій постанов ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обидві постанови винесені 25.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який визнав винним у вчиненні двох адміністративних правопорушень, які передбачені ч. 3 ст. 210-1 КУпАГІ, та притягнув до адміністративної відповідальності: - за постановою №181, за те, що 18.02.2025 року в умовах особливого періоду та під час проведення мобілізації, при перевірці наявних документів уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 не мав при собі військового облікового документа, хоча частиною 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що у період проведення мобілізації (крім цільової громадянин України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та пунктах пропуску через державний кордон; а у своїх поясненнях до протоколу він зазначив, що у нього є витяг із застосунку Резерв+, проте факт відсутності військово-облікового документа зафіксовано на запис, з якого вбачається, що він відмовився надавати обліковий документ, чим порушив вимоги ч.б ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на розгляд справи про адміністративне правопорушення він не прибув, своїми діями в умовах особливого періоду він вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст210-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.;

- за постановою №183, за те, що 18.02.2025 року 21.10 год. в умовах особливого періоду уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було виписано направлення №43 для проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації, однак, від отримання вказаного направлення та від проходження військово-лікарської комісії він відмовився, чим порушив абз.3 ч.І ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким встановлено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовніщньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; на розгляд справи про адміністративне правопорушення він не прибув, жодних пояснень по суті справи не надавав, категорично відмовився від отримання направлення на проходження ВЛК, а значить своїми діями в умовах особливого періоду він вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вважає, що винесені начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 постанови №181 та №183 від 25.02.2025 року по справах про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП не відповідають вимогам 283 КУпАП, та винесені з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативних актів, тому обидві постанови є незаконними і підлягають скасуванню.

З відзиву вбачається, що відповідно до протоколів №181 та №183 позивачем у різний час вчинено два різні правопорушення, розгляд яких відбувався не одночасно, а тому в даному випадку положення частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягали застосуванню. Не заслуговують на увагу посилання позивача на ті обставини, що він начебто не знав коли та де відбудеться розгляд обох справ , адже вказане спростовується наявністю його підписів у відповідних графах протоколів та відеозаписом з якого вбачається, що представником ІНФОРМАЦІЯ_2 у голос повідомлялося про місце та час розгляду кожної зі справ. Не відповідають дійсності також твердження про те, що позивач демонстрував представнику ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-обліковуй документ у електронній формі (мобільний застосунок «Резерв+»), адже як вбачається з відеозапису - позивач визнав факт відсутності у нього військово- облікового документа.У той же час, необхідно критично відноситися до наданого позивачем роздрукованого варіанту електронного військово-облікового документа, адже він сформований був лише 20 травня 2025 року об 11:39 тобто більше ніж через 3 місяці від моменту перевірки наявності у позивача військово-облікового документа та оформлення відповідного протоколу. Окрім того, критично необхідно відноситися до твердження позивача, шо він нібито не відмовлявся від проходження медичного огляду, адже вказане спростовується наявним відеозаписом. При чому, факт відмови позивача від отримання направлення та проходження ВЛК також підтверджується наявністю в матеріалах справи оригіналу виписаного позивачу направлення та відповідним актом. У той же час, проходження медичного огляду без відповідного направлення є неможливим.

З відповіді на відзив вбачається, що на представленому відповідачем відеозаписі, адміністративні протоколи №181 та №183 були складені однією особою в один і той же день чергово один за одним, і правопорушення виявлені в один і той же час. Рішення по даним адміністративним матеріалам приймалося теж однією посадовою особою в один і той же час. Стосовно представленого до суду відеозапису, просить суд взяти до уваги той факт, що доставлено його було до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 20 години. А адміністративні матеріали на мене було складено о 22.30 та 22.45 18.02.2025 року. Весь цей час, перебування його в приміщенні ТЦК на нього здійснювався психологічний тиск і погрози різного характеру. Після чого як посадові особи побачили, що він нічого підписувати не збирається, без будь-якого попередження про ведення відеозапису, розмову з представником ТЦК було записано на невідомий йому пристрій, і на нього було складено адміністративні матеріали. Доречі, що велась відео фіксація а адміністративних протоколах не вказано. Де взявся цей відеозапис йому невідомо. Отже просить суд не брати його до уваги, так як даний доказ здобуто незаконним шляхом (ч. 1 ст. 86 КПК). Він постійно проживає в смт Сосниця Корюківського району. Так склалися обставини, що 18.02.2025 року йому потрібно було бути в м.Чернігів , в той день я не взяв з собою військово-облікових документів, так як не мав наміру відходити далеко від свого місця перебування, всі його дані щодо військового обліку маються в мобільному додатку «Резерв+». Після того як його затримали і доставили до приміщення ТЦК, так як він не мав з собою військово-облікових документів, але при собі в нього був телефон в якому в за стосунку він показував свої облікові документи , але їх не було взято до уваги.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/0, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № ПО «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК. В нього на момент доставляння до приміщення ТЦК та СП вищезазначених документів не було, так як вказані документи на той час були в селищі Сосниця. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було висунуто вимогу, щоб він негайно, просить взяти до уваги час (близько 23 години), проходив військово-лікарську комісію, невідомо де, навіть у направленні не вказано її адресу, і без будь яких медичних документів, які, відповідно до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», він зобов`язаний був надати до ВЛК. Ним дотримано всі вимоги : облікові дані уточнено своєчасно , ВЛК пройдено.

З заперечень вбачається, що не відповідають дійсності твердження позивача, що відносно нього здійснювався якийсь тиск та примушування до вчинення тих чи інших дій, адже як вбачається з матеріалів позивач цілком спокійно зміг відмовитися від проходження медичного огляду та після складання адміністративних матеріалів пішов додому, а у подальшому працевлаштувався та отримав бронювання. Не заслуговують на увагу посилання позивача на ті обставини, що йому начебто не пропонували отримати направлення на ВЛК «у матеріальному вигляді», адже саме за відмову від отримання такого направлення на позивача і було складено адміністративні матеріали. У відповідному журналі позивач не розписувався, адже відмовився від отримання такого направлення. Щодо обов`язку військовозобов`язаного надати відповідні медичні документи наголошуємо на тому, що позивачу роз`яснювалася можливість отримати направлення та пройти медичний огляд у строки передбачені Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (надалі - Положення №402).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається повне підтримання позовних вимог.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

З дослідженого в судовому засіданні копії протоколу №181 від 18.02.2025 року вбачається, що 18.02.2025 року о 22.30 в умовах особливого періоду та під час проведення мобілізації при перевірці наявних у громадянина ОСОБА_1 документів уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 в порушення вимог частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою, не мав при собі військово-облікового документа, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Розгляд протоколу призначено на 11.30 25.02.2025 в кабінеті №404 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_3 . Про ознайомлення з місцем і часом розгляду протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що поставив свій підпис. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 записав, що «є витяг резерв+, роздруківка з резерв+». Додатки до протоколу відсутні.(а.с.48).

З дослідженого в судовому засіданні копії протоколу №183 від 18.02.2025 року вбачається, що 18.02.2025 року о 22.45 було виписано направлення на проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Однак в порушення вимог ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 відмовився від отримання вказаного вище направлення на проходження військово-лікарської комісії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Розгляд протоколу призначено на 11.50 25.02.2025 в кабінеті №404 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_3 . Про ознайомлення з місцем і часом розгляду протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що поставив свій підпис. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 записав, що «від пояснень відмовляюсь, надам пояснення при розгляді протоколу». До протоколу додається: акт відмови від проходження ВЛК та направлення на проходження ВЛК. (а.с.49)

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи не заслуговують на увагу. В протоколах про адміністративне правопорушення він був ознайомлений про час та місце розгляду справи, про що поставив свій підпис.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення №181 від 25.02.2025, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн за ч.3 ст.210-1 КУпАП, в тому, що 18 лютого 2025 року уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол № 181 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що 18.02.2025 року в умовах особливого періоду та під час проведення мобілізуй, при перевірці наявних у громадянина ОСОБА_1 документів уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, гр. ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документа. (а.с.9)

Постановою у справі про адміністративне правопорушення №183 від 25.02.2025, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн за ч.3 ст.210-1 КУпАП, в тому, що 18.02.2025 року 21 год. 10 хв. в умовах особливого періоду уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 гр-ну ОСОБА_1 було виписано направлення №43 для проходження військо-лікарської комісії (далі - ВЛК) для визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації. Однак, від отримання вказаного Направлення та від--проходження військово-лікарської комісії гр. ОСОБА_1 відмовився, чим порушив абз. З ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким встановлено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. (а.с.10)

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Як вбачається з протоколів про адміміністративні правопорушення, вони складені однією особою 18.02.2025 за правопорушення які мали місце з різницею у часі 15 хвилин. Постанови про адміністративні правопорушення виносились також однією особою, в один і той самий день, стосовно кожного протоколу окремо.

Таким чином, при одночасному розгляді відносно позивача обох адміністративних протколів, посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 порушила вищезазначену норму - ст.36 КУпАП, протиправно не об`єднала дві адміністративні справи в одне провадження та не наклала на позивача стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Посадова особа відповідача протиправно притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за кожне скоєне адміністративне правопорушення окремо, внаслідок чого ОСОБА_1 поніс особистий надмірний тягар, що суперечить вимогам закону.

Окрім цього, відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення мають міститися інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.

Постанови, в порушення вказаних вимог, не містять відомостей про те, що вони вважатимуться виконаними у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.

Стосовно наявності (відсутності) в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.210-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, у вигляді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, норма вказаної статті є бланкетною нормою, у диспозиції якої не встановлено певних правил поведінки і при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Порядок проходження медичного огляду врегульовано Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2008 року № 402 (далі Положення).

Так, згідно з п. 3.1 Положення медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП.

П.3.2 Положення передбачено, що повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення. Військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил України та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні не встановлено та відповідачем не доведено, що існували об`єктивні підстави для направлення позивача на проходження медичного огляду ВЛК, зокрема того, що позивач раніше, в межах встановлених Положенням строків, не проходив медичний огляд та підстави проходження повторного медичного огляду мали місце на час складання протоколу № 183 від 18.02.2025.

Також, слід зазначити, що відповідно до п.3.5 Положення військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Прозатвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Строк проведення медичного огляду за загальним правилом не може перевищувати 4 днів (п.п.2.8.6 Положення).

В протоколі №183 від 18.02.2025 вказано, що ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії та, як доказ, додано акт відмови від проходження військово-лікарської комісії (а.с.51)

До даного акта суд відноситься критично, оскільки він складений особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших осіб, які могли б зафіксувати та підтвердити таку відмову.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд ВЛК в строки визначені Положенням, не підтверджений належними та допустимими доказами, подання яких покладено на відповідача в силу ч.2 ст.77 КАС України. Доданий до відзиву відеозапис правопорушення не спростовує висновків суду, оскільки містить тільки запис з ознайомленням ОСОБА_1 зі змістом протоколів, які складались відносно нього, однак не містить його відмови від такого огляду.

Стосовно правомірності притягнення ОСОБА_1 до відповідальності постановою №181 від 18.02.2025, то суд зазначає наступне.

Так, згідно ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Процедура проведення перевірки наявності (відсутності) військово-облікових документів унормована Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок).

Згідно з п. 25 Порядку громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Право на перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки (п.50 Порядку).

Під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації (п.52 Порядку).

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (п.54 Порядку).

Таким чином, вказаними нормами для військовозобов`язаних передбачена можливість надавати для перевірки в тому числі військово-обліковий документ і в електронній формі.

Відповідно до п.10,11 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №559, відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Перевірка військово-облікового документа в електронній формі здійснюється шляхом зчитування QR-коду ініціатором перевірки за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості військово-облікового документа в електронній формі у формі інформаційного повідомлення.

В поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення №181 ОСОБА_1 зазначив, що «є витяг резерв+, роздруківка з резерв+». В позовній заяві ОСОБА_1 також вказує, що він надавав для перевірки військово-обліковий документ у застосунку «Резерв+».

Дані твердження позивача та його письмові пояснення, зазначені в протоколі №181, відповідачем не спростовані, доказів протилежного не надано.

Доказом правомірності складання протоколу №181, тобто за відмову ОСОБА_1 пред`явити військово-обліковий документ та в подальшиму притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, міг би бути відеозапис правопорушення, який всупереч п.52 Порядку, відповідачем не здійснювався. Наданий відповідачем до суду відеозапис містить в собі тільки часткову фіксацію ознайомлення позивача з протоколами про адміністративне правопорушення та не містить жодних фіксацій відмови ОСОБА_1 від надання для перевірки уповноваженій особі військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та те, що відповідач не довів обґрунтованість та відповідність діючому законодавству постанов про накладення адміністративного стягнення, не надав суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП зокрема, частини 1 та 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є безумовною підставою для скасування ухвалених постанови в такій справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом скасування оскаржуваних постанов та закриття справ про адміністративні правопорушення.

Керуючись: п.3.1-3.2, 3.5 Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2008 року № 402, п.25, 50, 52 Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024 №560, п.10,11 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №559, ст. 19, 58 Конституції України, ст. 9, 72, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, ст. 1 ЗУ «Про оборону України`ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №181 від 25.02.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №183 від 25.02.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Даньков