Справа № 560/11452/25
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11452/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

03 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ДУ "Замкова виправна колонія (№ 58)" від 03.02.2021, про взяття ОСОБА_1 на профілактичний облік.

Відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року адміністративний позов повернуто позивачу, на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначено, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом: подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання вимог ухвали суду від 07 липня 2025 року позивачем надіслано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та усунення недоліків позовної заяви, в якій вказує, що взяття його на профілактичний облік і систематичне застосування кайданків не є одноразовими подіями, а становлять безперервне триваюче втручання у його права, що відбувається щодня протягом понад 4 років, включно з теперішнім часом. Рішення адміністрації колонії від 03.02.2021 не є завершеним порушенням, а лише вихідною точкою систематичного та триваючого втручання у мої права. Кожен новий день кайданків, кожна нова ізоляція - є частиною тривалого та поновлюваного делікту, який, згідно з практикою ЄСПЛ, перезапускає строк звернення. Також вказує, що від моменту його переведення до ДУ "Замкова ВК (№ 58)" він неодноразово подавав звернення до адміністрації установи, Міністерства юстиції України та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в яких ставив питання про незаконність обмежень і вимагав надати документи, що лежать в основі застосування кайданків і постановки на профоблік (див. Додатки №1-4). Проте ці звернення залишались або без відповіді, або без конкретного результату, що виключало можливість належного доступу до доказів і здійснення правового захисту. Крім того зазначає, що особа, яка перебуває під вартою, об`єктивно позбавлена доступу до публічних реєстрів, адвокатських запитів, судових рішень і засобів цифрового доступу до правової інформації.

Повертаючи позов суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися у момент ознайомлення із рішенням ДУ "Замкова виправна колонія (№ 58)" від 03.02.2021. Оскільки до суду позивач звернувся 03.07.2025, ним пропущено строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Стосовно твердження позивача, що від моменту його переведення до ДУ "Замкова ВК (№ 58)" він неодноразово подавав звернення до адміністрації установи, Міністерства юстиції України та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в яких ставив питання про незаконність обмежень і вимагав надати документи, що лежать в основі застосування кайданків і постановки на профоблік, проте ці звернення залишались або без відповіді, або без конкретного результату, що виключало можливість належного доступу до доказів і здійснення правового захисту, слід зазначити що позивачем до заяви про поновлення строку звернення до суду доказів вказаного не надано, а відтак такі доводи є безпідставними.

Що стосується посиланна позивача, що особа, яка перебуває під вартою, об`єктивно позбавлена доступу до публічних реєстрів, адвокатських запитів, судових рішень і засобів цифрового доступу до правової інформації, то слід зазначити, що перебування позивача в місцях позбавлення волі не перешкоджає реалізації його права на отримання безоплатної правової допомоги. Доказів звернення для отримання такої допомоги саме для захисту питань, висвітлених в позовній заяві, позивачем не надано.

Також слід вказати, що рішення Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" від 03 лютого 2021 року про взяття позивача на профілактичний облік як особи, схильної до нападу на працівників адміністрації та захоплення заручників, є процесуальним (внутрішньослужбовим) рішенням, прийнятим стосовно позивача. Наведе нівелює аргументи позивача, які полягають у тому, що це рішення є "триваючим правопорушенням", тобто порушенням, що нібито продовжується донині.

Варто зазначити, що позивача було ознайомлено з цим рішенням під власний підпис 03 лютого 2021 року, а це свідчить про те, що він з того моменту усвідомлював суть і наслідки цього рішення; у позивача була можливість звернутися до адміністративного суду з позовом у строк визначений КАС України, якщо він вважав свої права порушеними.

Тобто, в момент ознайомлення почався перебіг строку для оскарження, а не з якогось пізнішого часу, як намагається довести позивач.

Разом з тим, триваюча пасивна поведінка позивача щодо самостійного написання та подачі позовної заяви не свідчить про дотримання строку звернення до суду.

Вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом залежить лише від того, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення такого права.

Проте позивачем не вказано непереборних та об`єктивних перешкод, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Отже, доводи позивача, викладені в заяві, не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення строку звернення до суду.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Відтак, наведені позивачем обставини є неповажними та не можуть свідчити про своєчасність подання позову та/або бути поважною причиною його пропуску, оскільки не спростовують факту пропуску строку звернення до суду без поважних причин та обізнаності позивача про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, про які він знав.

Слід зауважити, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву позивачу, тобто судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.