Справа № 583/3753/25
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/3753/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Якубович В.В.,

за участю представника позивача Котляревського С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Охтирський відділ державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2025 позивач звернувся до суду з позовом, просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №28713 від 04.12.2024 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, зупинити провадження по ВП № 78774099 від 05.08.2025 року до вирішення питання по суті.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що про оскаржувану постанову, яка була винесена 04.12.2024 року, йому нічого не було відомо, стало відомо коли було накладено арешт на його рахунок та отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до Охтирського ТЦК, як особа, що перебуває в розшуку, де на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КпАПУкраїни, які саме документи були підписані ОСОБА_1 він пояснити не може за станом свого здоров`я, адже позивач є інвалідом третьої групи, захворювання пов`язане з психічними розладами. Дані обставини не були враховані працівниками ТЦК як при складенні протоколу, так і при винесенні постанови. Не усвідомлюючи даних своїх дій при ознайомленні з протоколом та постановою, будучи юридично необізнаним ОСОБА_1 відбув за місцем свого проживання. В серпні місяці 2025 року рахунки ОСОБА_1 були заблоковані в зв`язку з чим його сестра ОСОБА_2 звернулася Охтирського ВДВС, де дізналася що відносно її брата ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №78774099 від 05.08.2025 року щодо стягнення з нього грошових коштів у сумі 34 тис. грн. на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2871 від 04.12.2024 р. та позивач звернувся до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги. Дорученням від 08.08.2025 року за №3716/2025-39954 надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 був призначений адвокат Котляревський С.О., з метою отримання інформації та відповідних копій документів адвокатом було направлено відповідний запит до Охтирського ТЦК, відповідь на який отримано 18.08.2025 року.

Було з`ясовано, що в листопаді 2024 року Охтирським ТЦК на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , засобами Укрпошти була направлена повістка №1060754 від 08.11.2024 року про явку в Охтирський ТЦК 24.11.2024 року о 14 год.00 хв., мета виклику «для уточнення даних». З твердження ОСОБА_1 дану повістку він не отримував і про її існування не знав, про що свідчить і рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.11.2024 року. При цьому зауважує, що ОСОБА_1 періодично з`являвся в ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить запис у військовому квитку виданому на ім`я останнього про те, що він 23.09.2024 року комісією Охтирського ТЦК визнаний придатним до військової служби. Крім того у військовому квитку ОСОБА_1 вклеєний штрих-код НОМЕР_1 що є ідентифікаційним кодом (VIN-кодом), який автоматично присвоює реєстр «Оберіг» військовозобов`язаному та свідчить, що особа виконала вимоги закону про мобілізацію та оновила свої дані у ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості захистити свої права та оскаржити незаконну постанову через порушення процедури доведення до нього ст. 63 Конституції України таправ і обовязків передбачених ст. 268 КпАПУкраїни, а саме надання йому юридичної допомоги, це на думку сторони захисту повинні були зробити працівники ТЦК враховуючи його стан здоров`я.

Також у судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу про поновлення строку звернення до суду, оскільки через стан його здоров`я він не усвідомлював, які наслідки буде нести те, що ним підписані протокол та постанова накладення на нього штрафу і лише втручання його сестри, якою були встановлені фактичні обставини арешту рахунку позивача стало підставою для встановлення факту складення відносно ОСОБА_1 протоколу та винесення постанови. Таким чином була втрачена можливість оскарження постанови у встановлений термін. Позивач дізнався про накладення штрафу пізніше, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження. Після чого з метою захисту своїх прав, адвокатом в зв`язку з відсутністю будь-яких документів, щодо притягнення до відповідальності позивача, з метою отримання інформації про скоєне правопорушення, був направлений відповідний запит до Охтирського ТЦК.

25.08.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_3 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в поряду спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

28.08.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_4 справу прийнято до свого провадження.

27.08.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився 24.11.2024 за повісткою. Позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а був доставлений працівниками поліції у зв`язку з його розшуком лише 04.12.2024 року.

04 грудня 2024 року оператором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 стосовно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №2871/2024 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи по даному протоколу призначено на 18 годину 00 хвилин, про що позивач ознайомлений і засвідчив підписом, а також в поясненнях і зауваження щодо змісту протоколу пояснив, що не отримував вищевказану повістку для прибуття по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будь-яких заперечень стосовно визначеної в протоколі дати та часу розгляду справи у своїх поясненнях, позивач не зазначив. Таким чином позивач був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.

04 грудня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 винесено постанову №2871/2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Доводи позивача про те, що справа не розглядалася та розглядалася іншою посадовою особою є надуманими та не підтверджуються жодними доказами позивача.

В постанові є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , та те що він копію постанови отримав 04.12.2025 року.

При розгляді ІНФОРМАЦІЯ_5 справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повно та всебічно встановлено обставини вчиненого правопорушення, а також правильно застосовано норми матеріального права. Справа була розглянута уповноваженою на те посадовою особою начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах його компетенції з дотриманням процедури передбаченої чинним законодавством України, на основі суворого додержання закону. Постанова у справі є обґрунтованою, адміністративне стягнення відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог стосовно скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 04.12.2024 №2871/2024

Крім того, відповідач просить залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у зв`язку з пропуском строків звернення до суду, у випадку поновлення строку просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, просив залишити позовну заяву без розгляду, або ж відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка, врахувавши позицію сторони відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Встановлено, що 04 грудня 2024 року оператором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 стосовно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №2871/2024 за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

Відповідно до протоколу 04.12.2024 встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк згідно сформованої повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього для звірки даних, без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період.

Під час складання протоколу, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбаченні ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України, про що поставив свій підпис у протоколі №2871/2024. Також ОСОБА_1 отримав примірник цього протоколу, про що свідчить його підпис у протоколі.

04.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 винесено постанову №2871/2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КпАП України. Розгляд справи проводився за присутності позивача в ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в постанові є його підпис.

Відповідно до змісту вищезазначеної постанови, встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк сформований за допомогою Єдиного державного реєстру призовників без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період.

У судовому засіданні була допитана ОСОБА_2 , яка повідомила, що є рідною сестрою позивача. Останній з дитинства страждає на психічне захворювання, має 3 групу інвалідності. Проживав разом із матір`ю, до смерті останньої і вона постійно опікувалась ним. Позивач періодично проходив лікування у психіатричному закладі. Стверджує, що останній за психічним станом не може у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, наявні візуальні ознаки його психічного захворювання. Через це під час викликів, у тому числі й до Охтирського РТЦК вона супроводжувала його. Влітку 2024 р. позивач своєчасно оновив облікові дані, про що свідчить відповідна відмітка у електронному реєстрі «Резерв+». У військовому квитку вклеєний відповідний штрих код. Крім того, вона супроводжувала брата при проходженні ВЛК восени минулого року. Тому підстав викликати позивача для оновлення даних у відповідача не було. Дійсно поліцейські на початку грудня 2024 р. забрали позивача до РТЦК повідомивши їй, що він перебуває у розшуку. Вона з ним не поїхала так як не було місця. Повернувшись додому брат не повідомляв про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Про це вона дізналась лише у серпні цього року, коли був заблокований рахунок позивача на який йому нараховується пенсія по інвалідності.

За положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

На виконання вимог ч. 10 ст. 1 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи те, що Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 було оголошено проведення загальної мобілізації, на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення (04.12.2024) діяв особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 означеного Закону визначено, що мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: - військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; - резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; - військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; - військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; - особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абзацу 2 пункту 56 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352 (далі - Положення №352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17.

Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Розпорядження керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки розсилається відповідним органам місцевого самоврядування, керівникам підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із п. 8 Положення №154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

На виконання п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.

Згідно з абзацом 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Також положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено й чіткий виключний перелік поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені відповідними документами, а саме: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Отже, будь-які інші причини неприбуття громадянина до територіального центру комплектування у строк, зазначений у повістці не є поважними.

Адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено статтею 210-1 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, складає неявка військовозобов`язаного за викликом без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560).

Пункт 21 Порядку №560 передбачає, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Зокрема, абз. 3 пп. 2 ст. 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні, зокрема, відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка йому не вручалася.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем до матеріалів справи надано: копія повістки №657883 від 14.10.2024; копія опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення; копія конверта з повісткою, який повернувся до відправника з відміткою про повернення «за заявою відправника/адресата»; копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на якому відсутня відмітка про вручення (ф. 119).

Так відповідно до повістки №1060754 від 08.11.2024, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 , необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , 24.11.2024 о 14.00 год. для уточнення даних.

З копії опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення вбачається, що повістка №1060754 від 08.11.2024 була надіслана рекомендованим поштовим відправленням за №109 АТ «Укрпошта».

Відповідно до копії конверта, поштове відправлення №109, скероване ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з довідкою Укрпошти, повернулося відправнику з відміткою «за заявою відправника/адресата».

Згідно ксерокопії паспорта ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем додана довідка до акта огляду МСЕК (психіатричної) №769231 відповідно до якої йому була встановлена 3 група інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01.11.2026 р.

Згідно відмітки, що мається у військовому квитку на ім`я позивача, 23.09.2024 комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 останній був визнаний придатним до військової служби, ст. 19 «б» - розумова відсталість помірного та легкого ступеня.

Також у військовому квитку ОСОБА_1 вклеєний штрих-код НОМЕР_1 що є ідентифікаційним кодом (VIN-кодом), який автоматично присвоює реєстр «Оберіг» військовозобов`язаному.

У відзиві відповідач посилається на те, що поштар на конверті з повісткою помилково поставила відмітку про його повернення відправнику з відміткою «за заявою відправника/адресата». Однак дане твердження відповідача будь-якими іншими належними та допустимими доказами не підтверджене.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає що позивачем доведена та обставина, що відповідачу повістка про явку не надходила і з огляду на вищезазначені обставини він не може вважатись таким, що був оповіщений про виклик згідно з Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.

Відтак, не будучи належним чином повідомленим позивач не мав обов`язку з`являтись до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний у повістці дату та час.

Крім того, суд погоджується із доводами сторони позивача, про те, що оскільки позивач має проблеми з психічним здоров`ям, при притягненні останнього до адміністративної відповідальності мало бути вирішене питання про забезпечення йому права на захист, чого зроблено не було.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, датою розгляду справи є 04.12.2024 року, справа про адміністративне правопорушення розглядалась у присутності позивача про що свідчить його підпис на постанові.

Позивач посилається на те, що через стан свого здоров`я, він не усвідомлював які наслідки буде нести те, що ним підписані протокол та постанова про накладення адміністративного штрафу. Лише після втручання сестри позивача були встановлені факти складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, а також накладення арешту на рахунки. Тому позивач дізнався про накладення на нього штрафу лише тоді, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивачем додана довідка до акта огляду МСЕК (психіатричної) №769231 відповідно до якої йому була встановлена 3 група інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01.11.2026 р.

Згідно відмітки, що мається у військовому квитку на ім`я позивача, 23.09.2024 комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 останній був визнаний придатним до військової служби, ст. 19 «б» - розумова відсталість помірного та легкого ступеня.

За приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені.

Відповідно до ст. 289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналіз норм статті 286 КАС України та ст.ст. 289, 291 КпАП України свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи була обізнана особа із наявністю винесеної відносно неї постанови про адміністративне правопорушення.

При вирішенні даного питання суд бере до уваги наявність у позивача хронічного психічного захворювання, доведену як документально, так із показів свідка, характер психічного захворювання, відсутність правничої допомоги у позивача при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд погоджується з доводами позивача про пропущення ним процесуального строку, встановленого законом на подачу адміністративного позову, з поважних причин та з метою справедливого та неупередженого вирішення спору вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з вказаним позовом.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень глави 8 КАС України.

Так відповідно до ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією від 08.08.2025 року.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 605 грн. 60 коп.

Отже, керуючись статтею 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 605 грн. 60 коп.

Інша частина судового збору має бути повернена позивачу як зайво сплачена.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову №2871/2024 від 04.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 , та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), сплачені ним за квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 від 22.08.2025 року на рах. одержувач ГУК Сум.обл/Охтирська МТГ/22030101, на рах. UA0018538, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) в м. Київ, зайво сплачену частину судового збору в сумі 605,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 (юридична адреса АДРЕСА_5 , код ЄРДПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко