Справа № 539/3733/25
Суддя: Пилипчук М. М.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3733/25
Провадження № 2-а/539/87/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 04 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання оновленого військово-облікового документу після проходження військово-лікарської комісії. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили позивача про виявлене адміністративне порушення про те, що він не уточнив свої військово-облікові дані протягом 60 днів, починаючи з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі - Закон № 3633-IX), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 18 липня 2025 року виніс постанову № 1746 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. При складенні протоколу № 1746 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з усним проханням для встановлення всіх обставин справи та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення надати докази неможливості отримання інформації з відкритих реєстрів (джерел) щодо його особи з доступних джерел працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до примітки до статей 210, 210-1 КУпАП, проте відповіді не отримав, доказів неможливості отримання персональної інформації не надано, про що зроблено відповідний запис у протоколі у графі «Пояснення і зауваження». Міністерство оборони України як держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, тому особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

Інформацію, яку ОСОБА_1 не обновив, ІНФОРМАЦІЯ_2 повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді. Водночас не долучено жодних додатків, які підтверджували факт порушення та підтверджували б зазначені в постанові обставини порушення. При складенні протоколу № 1746 не було додано доказів проведення перевірки щодо наявності інформації про ОСОБА_1 в системі військового обліку під час складення протоколу. Докази неможливості отримання такої інформації щодо особи позивача з доступних джерел працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення виявлено 14 липня 2025 року, а постанова № 1746 про притягнення до адміністративної відповідальності винесена 18 липня 2025 року, тобто поза межами строку, встановленого частиною першою статті 38 КУпАП. Всі військовозобов`язані зобов`язані були оновити свої дані до 16 липня 2024 року в додатку Резерв+ або особисто в ТЦК. За порушення цієї вимоги було передбачено штраф у розмірі 17 000 грн. Остання дата, коли ТЦК мало право штрафувати за несвоєчасне оновлення даних, які стосуються періоду до 16 липня 2024 року, спливла 17 липня 2025 року. Це означає, що з 17 липня 2025 року ТЦК не можуть штрафувати за порушення, які сталися до 16 липня 2024 року. Отже, після 17 липня 2025 року штрафи за несвоєчасне оновлення даних уже не можуть накладатися через закінчення терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у статті 38 КУпАП, а відповідачем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого вказаною нормою права, то така постанова підлягає скасуванню.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 при винесені оскаржуваної постанови № 1746 у справі про адміністративне правопорушення не дотримано строків накладення адміністративного стягнення, не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тому належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 у цьому випадку є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 18 липня 2025 року № 1746 по справі про адміністративне правопорушення; повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 коп.

Рух справи

27 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2025 року справу № 539/3733/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 серпня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; призначено судове засідання на 19 серпня 2025 року у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін; запропоновано відповідачеві подати відзив на позовну заяву, позивачу - відповідь на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив; витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

У судове засідання 19 серпня 2025 року сторони не з`явилися, у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 04 серпня 2025 року в частині витребування доказів розгляд справи відкладено на 28 серпня 2025 року. Повторно направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 серпня 2025 року.

Витребувані матеріали ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання ухвали суду не направив, відзив на позовну заяву не надав.

У судове засідання 28 серпня 2025 року відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач подав до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи за його відсутності, вказував, що позовні вимоги підтримує повністю.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої статті 227 КАС України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 03 вересня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що у поданому позивачем протоколі № 1746 про адміністративне правопорушення від 14 липня 2025 року, складеного начальником відділення призову, майором ОСОБА_3 , вказано, що 14 липня 2025 року о 10.30 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 прибув ОСОБА_1 , де встановлено, що останній протягом 60 днів не уточнив свої військово-облікові дані, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3633-IX (громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом (тобто у період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно) уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1КУпАП.

У протоколі № 1746 про адміністративне правопорушення від 14 липня 2025 року мітиться відмітка про те, що ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення об 11.00 год 18 липня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 19А. Під вказаним записом міститься підпис позивача. У графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 написав: «Всі мої дані є у відкритому доступі (реєстрі) ІНФОРМАЦІЯ_2 має змогу їх отримати, але ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив мене про те, що не мають змогу отримати мої дані».

Відповідно до наданої позивачем постанови від 18 липня 2025 року № 1746, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , 14 липня 2025 року о 10.30 год прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин ОСОБА_1 , 1985 року народження, при уточненні військово-облікових даних встановлено, що останній протягом 60 днів не уточнив свої військово-облікові дані відповідно до Закону № 3633-IX, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок № 1487), частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частину першу статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1КУпАП. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Постановою від 18 липня 2025 року № 1746 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Згідно з копією (витягу) із застосунку «Резерв+» від 27 липня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , категорія обліку - військовозобов`язаний, ТЦК та СП - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата взяття на облік - 24 лютого 2009 року, дата ВЛК - 21 липня 2025 року, зареєстроване місце проживання та адреса проживання: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_2 , email: ІНФОРМАЦІЯ_6 , дата уточнення даних - 02 липня 2025 року.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (стаття 7 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення дій, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі статтею 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, посилання на докази, якими він керувався при ухваленні відповідного рішення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, позивач вказував, зокрема, що інформацію, яку ОСОБА_1 не обновив, ІНФОРМАЦІЯ_2 повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді; на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у статті 38 КУпАП; відповідачем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого вказаною нормою права, тому така постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Враховуючи вимоги абзацу сьомого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, крім тих що відносяться до абзаців другого-шостого вказаної норми права, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Норми матеріального права передбачають три шляхи, яким громадяни України, що перебувають на території України та перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно, а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У свою чергу, позивач не подав до суду належних та допустимих доказів про те, що він уточнив свої облікові дані у визначений законом спосіб з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно.

Під час судового розгляду не здобуто доказів своєчасного (тобто у межах строку з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно) звернень позивача з метою уточнення своїх даних до центру надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Позивач не був позбавлений можливості до закінчення спірного строку (до 16 липня 2024 року включно) скористатися шляхом оновлення облікових даних, суду таких доказів не надано.

Судом не встановлено обставин, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б вказували на відсутність у позивача обов`язку, встановленого законодавством, в період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року уточнити свої облікові дані.

Відповідно до примітки статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити факт уточнення військовозобов`язаним своїх персональних даних, однак обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Відповідач надав правильну правову оцінку діям позивача, оскільки останній не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року включно на виконання абзацу шостого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Водночас слушними є доводи позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності з порушенням визначених статтею 38 КУпАП строків. У цій справі строки притягнення до адміністративної відповідальності за оскаржуваною постановою сплили.

Статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Так, за змістом частини дев`ятої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Отже, строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП становить три місяці з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Встановлено, що останній день вказаного вище 60-денного строку для уточнення позивачем облікових даних припадав на 16 липня 2024 року.

Відтак відповідно до частини дев`ятої статті 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на позивача сплив 17 липня 2025 року.

Оскаржувана постанова винесена № 1746 винесена 18 липня 2025 року.

З урахуванням встановленого строку накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, який визначено статтею 38 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності поза таким строком.

При прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не дотримано вимоги статті 38 КУпАП.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що адміністративне стягнення було накладене відповідачем поза межами строку, встановленого статтею 38 КУпАП, то провадження у справі про адміністративне правопорушення, за частиною третьою статті 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, що зумовлює прийняття рішення про задоволення вимог позовної заяви.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Відповідно до статті 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-78, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову від 18 липня 2025 року № 1746, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ).

Суддя М. М. Пилипчук