Справа № 160/30179/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що позивач з 23.03.2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. Проте, позивачу стало відомо, що до пільгового стажу не зараховано періоди його роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 на підприємстві ПАТ «ДМК». 27.05.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1. 03.06.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №0400-010304-8/115289 повідомило позивача про те, що атестація робочих місць за умовами праці на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» проведена згідно наказів: від 20.1.0.1994 № 813, від 25.12.2001 № 1269, від 29.12.2006 № 992, від 26.12.2012 № 658, від 26.12.2017 № 24 тому, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, також до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди відволікань, зазначені в вищезазначених довідках. Позивач зазначає, що оскільки в його трудовій книжці наявні записи щодо вищезазначених періодів роботи, а за своєчасність проведення атестації працівник відповідальності не несе, отже трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу роботи, отже має право на зарахування цих періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 19.11.2024 року, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа.
Правом подання відзиву на позовну заяву в установлений термін відповідач не скористався.
Частиною першою статті 261 КАС України визначені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі), суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.03.2023 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право) станом на 31.05.2024, страховий стаж позивача, становить 32 роки 01 місяців 09 днів, пільговий стаж за Списком №1 складає 21 рік, всього для розрахунку 53 роки 01 місяць 09 днів.
27 травня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо зарахування періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 до пільгового стажу роботи за Списком №1 та здійснення перерахунку пенсії.
03 червня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №0400-010304-8/115289 повідомило про те, що позивач перебуває на обліку та отримуєте пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, обчислену відповідно до статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.03.2023. Порядок проведення атестації робочих місць затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Це означає, що при призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового стажу певного 5-річного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене результатами атестації робочих місць за умовами праці. До пільгового стажу зараховується весь період роботи у виробництвах, на роботах, за професіями та посадами, передбаченими Списком № 1, тобто період до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації робочих місць так і період протягом 5 років після проведення атестації. В матеріалах пенсійної справи наявні довідки підтверджуючі пільговий характер робіт від 20.01.2023 № 023-80, №023-81, № 023-81/a, № 023-82, № 023-83, за період роботи з 05.09.1997 по 02.08.2021, видані ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Атестація робочих місць за умовами праці на ПАТ «ДМК» проведена згідно наказів: від 20.10.1994 №813, від 25.12.2001 № 1269, від 29.12.2006 № 992, від 26.12.2012 № 658, від 26.12.2017 № 24 тому, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012. Також до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди відволікань, зазначені в вищезазначених довідках. Таким чином, за документами пенсійної справи загальний страховий стаж позивача зарахований по 28.02.2023 та складає 53 роки 01 місяць 09 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - 21 рік.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 20.10.1999 р. по 24.12.2001 р., з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. та з 29.12.2011 р. по 25.12.2012 р., позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
При цьому, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Статтю 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Так, судом досліджено трудову книжку позивача серії НОМЕР_2 , та встановлено, що ОСОБА_1 в спірні періоди працював згідно із записами №№ 4-7, 9-10, 12-15) (далі мовою оригіналу рос.):
- 05.05.1997 принят в конвеерный цех миксеровым 5 розряда в ОАО «Днепровский металургический комбинат ім. Ф.Э. Дзержинского» (расп. №685 от 27.08.1997) (запис №4);
- 28.12.2004 переведён там же подручным сталевара конвертера 6 разряда (расп. №3152 от 27.12.2004) (запис №5);
- рабочее место атестовано (наказ №992 від 29.12.2006) (запис №6);
- 23.11.2007 переведён там же подручным сталевара конвертера 6 разряда (расп. №7423а от 23.11.2007) (запис №7);
- 17.10.2011 переведён там же сталеваром установки позапечной обработки 7 разряда (расп. №4707 от 17.10.2011) (запис №9);
- рабочее место атестовано по списку №1 Р. ІІІ п.2 поз. 3.2а (постанова №9 от 06.01.2012) (запис №10);
- робоче місце атестовано за Списком №1 Розділ 2 (запис №12);
- запис №12 недійсний (запис №13);
- робоче місце атестовано за Списком №1 Розділ ІІІ підпункт 2 (пост. №24 від 26.12.2017) (запис №14);
- 02.08.2021 звільнений у зв`язку з переведенням за п.5 ст.36 КЗпП України (наказ №840 від 02.08.2021) (запис №15).
Згідно із Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №023-194 від 08.03.2023 року, виданої ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», підтверджується, що ОСОБА_1 працював в конвертерному цеху в період з 16.01.2003р. до 27.12.2004р., (виробництво сталі) за професією (посадою) міксеровий, що передбачено Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ: 2а код КП: 3.2а. Підстава: Постанова КМУ №36 від 16.01.2003p. Також зазначено, що за період з 16.01.2003р. до 27.12.2004р., пільговий стаж за Списком №1, становить: 01 рік 11 місяців 12 днів. Додаткова інформація: постанова «Про атестацію робочих місць за умовами праці» №1269 від 25.12.2001р.
Згідно із Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №023-193 від 08.03.2023 року, виданої ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», підтверджується, що ОСОБА_1 працював в конвертерному цеху в період з 28.12.2004р. до 16.10.2011р., (виробництво сталі) за професією (посадою) підручний сталевара конвертера, що передбачено Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ: 2а код КП: 3.2а. Підстава: Постанова КМУ №36 від 16.01.2003p. Відволікання: 2005- 3 к.д. Також зазначено, що за період з 28.12.2004р. до 16.10.2011р., пільговий стаж за Списком №1, становить: 06 років 09 місяців 16 днів. Додаткова інформація: постанова «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 1269 від 25.12.2001 р., № 992 від 29.12.2006р. Лист Головного держексперта області за умовами праці № 003/07-1-406 від 29.11.2011р. про подовження строку дії постанови № 992 від 29.12.2006р. «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 29.12.2012р.
Згідно із Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №023-82 від 20.01.2023 року, виданої ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», підтверджується, що ОСОБА_1 працював в конвертерному цеху в період з 17.10.2011р. до 02.08.2016р., (виробництво сталі) за професією (посадою) сталевар установки позапічного оброблення сталі, що передбачено Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ: 2а код КП: 3.2а. Підстава: Постанова КМУ №36 від 16.01.2003p. Відволікання: 02.2016- 5 к.д. Також зазначено, що за період з 17.10.2011р. до 02.08.2016р., пільговий стаж за Списком №1, становить: 04 роки 09 місяців 11 днів. Додаткова інформація: робочі місця підручного сталевара установки позапічного оброблення сталі конвертерного цеху атестовані вперше в постанові «Про атестацію робочих місць за умовами праці працівників конвертерного цеху № 9» від 06.01.2012р., № 658 від 26.12.2012р.
Крім того, матеріали справи містять накази та постанови «Про атестацію робочих місць за умовами праці»: №813 від 20.10.1994р., №14/1-121 від 26.10.1999р., №14/1-261 від 27.12.2000р., №1269 від 25.12.2001р., № 992 від 29.12.2006р, №003/07-1-406 від 29.11.2011р., №9 від 06.01.2012р. №658 від 26.12.2012р.
Згідно розділу III «Металургійне виробництво» та «Чорна металургія» Списку №1, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36 право на пільгову пенсію мають робітники, керівники і спеціалісти підприємств з виробництва сталі та феросплавів. Підготовки сумішей та ремонту
металургійних печей, зокрема професії та посади: «міксеровий», «підручні сталеварів конверторів» та «сталевари установок позапічного оброблення сталі».
Тобто, вказані професії, за якими позивач працював, віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які у різні періоди були затверджені постановами Уряду.
Отже, позивач у спірні періоди виконував роботи, які дають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
Судом встановлено, що відповідачем у спірному рішенні зазначено про відмову у зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, проте не зазначено про підстави для незарахування вказаних періодів. Натомість судом встановлено, що фактично підставою для відмови у зарахуванні вищезазначених спірних періодів слугувала наявність перерв між проведеннями атестації робочих місць, з даного приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з п.4 Порядку №442 та п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №1,2 а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз зазначених приписів свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Судом також встановлено, що згідно із наказами та постановами «Про атестацію робочих місць за умовами праці»: №813 від 20.10.1994р., №14/1-121 від 26.10.1999р., №14/1-261 від 27.12.2000р., №1269 від 25.12.2001р., № 992 від 29.12.2006р, №003/07-1-406 від 29.11.2011р., №9 від 06.01.2012р. №658 від 26.12.2012р. в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» було затверджено списки професій і посад за яким передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1 та №2», зокрема і за професіями за якими позивач працював на зазначеному підприємстві.
Отже особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Суд констатує, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Таким чином, враховуючи, що у трудовій книжці та пільгових довідках містяться відповідні записи про підтвердження права позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 відповідач протиправно не зарахував періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» до пільгового стажу та відповідно невірно обраховує розмір пенсії.
Щодо незарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів відволікань, які зазначені у пільгових довідках вказаних у спірному рішенні, суд зазначає, що згідно із довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №023-195 від 08.03.2023 року, №023-194 від 08.03.2023 року, №023-193 від 08.03.2023 року, а також №023-82 від 20.01.2023 року, судом встановлено, що відволікання мали місце у 1997 році 5 календарних днів, у 1998 році 1 календарний день, у 2005 році 3 календарних дні та у 2016 році 5 календарних днів. Враховуючи, що спірні правовідносини стосувались саме періодів роботи позивача з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012, а відволікання на роботі стосувались інших років, суд не бере до уваги посилання відповідача на зазначені незарахування у зв`язку з відволіканнями.
З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачем до заяви про перерахунок пенсії було надано всі необхідні документи, у зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області неправомірно не зарахувало спірні періоди роботи позивача до пільгового стажу.
Водночас, суд наголошує на тому, що право громадян, пенсія яким призначена, на перерахунок пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.
Так, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Звернувшись до суду з цим позовом 13 листопада 2024 року позивач заявив вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення, а саме - з 23.03.2023 року та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
Між тим, суд звертає увагу на ту обставину, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути невиплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
У справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що відповідачем протиправно не було зараховано до спеціального стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», тому немає підстав для н обмеження будь-яким строком не зарахування вказаних періодів до спеціального стажу.
При цьому, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Звернувшись до суду з цим позовом 13 листопада 2024 року, позивач заявив позовні вимоги про проведення перерахунку пенсії з 23 березня 2023 року, у зв`язку із чим, з урахуванням визначеного вище висновку, вони можуть бути захищені судом з 13 травня 2024 року - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого положеннями частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 27 січня 2025 року у справі № 200/422/24.
За таких обставин, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягали у не зарахуванні позивачу до його пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», є протиправними, що в свою чергу є підставою для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи за Списком №1, що дає право на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» та провести перерахунок пенсії за віком з 13.05.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не було наведено належними доказами правомірності відмови у зарахуванні позивачу періодів роботи на пільгових умовах та проведення перерахунку пенсії, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягали у не зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 та з 29.12.2011 по 25.12.2012 у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева