Справа № 200/6602/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року справа №200/6602/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А. , Гайдара А.В. , розглянувши в порядку письмовго провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 р. у справі № 200/6602/23 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області про розмір грошового забезпечення від 18.10.2023 № 7244/Д;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області про розмір грошового забезпечення від 18.10.2023 № 7244/Д, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2023, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2024, позов задоволений:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років позивачу на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області від 18.10.2023 №7244/Д;

- зобов`язано відповідача з 01.12.2019 провести перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі цієї довідки, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.12.2019 до моменту здійснення перерахунку пенсії.

28 березня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення від 22.12.2023 року шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 357916,36 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року, суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити судове рішення про задоволення заяви.

В скарзі зазначає, зокрема, що відповідачем на виконання рішення суду по справі № 200/6602/23 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки від 18.10.2023 №7244/Д з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідач розпочавши фактичну виплату перерахованої пенсії з серпня 2024 року сформував доплату (борг) за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 357916,36 грн., та всупереч рішенню суду не провів виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.12.2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

25 лютого 2025 року зроблено запит через особистий кабінет ВЕБ порталу ПФУ про виконання рішення суду та виплату заборгованості № ВЕБ-05001-Ф-С-25-034001, в якому просив повідомити про дату на яку заплановано виплату заборгованості та які дії виконано фахівцями Головного управління з метою виплати вказаної заборгованості.

У відповідь на звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом № 6188-4386/П-02/8-0500/25 повідомило, що виплата коштів на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2023 по справі №200/6602/23 в сумі 357916,36 грн буде здійснено у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, не надавши при цьому відомостей про те які взагалі дії було прийнято фахівцями ГУ ПФУ в Донецькій області з метою виплати заборгованості на протязі року ( направлено запитів до розпорядника бюджетних коштів про виділення фінансування на виконання рішення суду, номера та дати цих запитів).

19.12.2024 року набрав чинності Закон України № 4094-IX від 21.11.2024 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень. Відповідно до змін, внесених до КАС України Законом № 4094-IX, норми КАС України імперативно встановлюють самостійну підставу для зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат в разі невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Саме на відсутність фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду вказує Відповідач у своїй відповіді як на головну обставину не повного виконання судового рішення, та неможливість його виконання.

Аналіз вищезазначених змін до КАС України, внесених Законом № 4094-IX від 21.11.2024 свідчить, що законодавцем прийняті нормативно-правові акти, які вдосконалюють захист осіб, що звернулися до суду з позовами щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат тощо, від тривалого невиконання судових рішень.

Крім того з огляду на зміни, внесені Законом України від 21.11.2024 № 4094- IX до Кодексу адміністративного судочинства України в частині положень щодо судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у рішенні від 11 листопада 2014 року у справі № 21- 475а14, вважаю безпідставним, оскільки вона була сформована за попереднього правового регулювання та не може бути застосовною.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

За приписами частини третьої статті 378 КАС України підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

Головним управлінням у межах наданої чинним законодавством компетенції вжито усіх можливих заходів для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі № 200/6602/23. А неотримання Позивачем усієї суми заборгованості з виплати пенсії відбулося з незалежних від пенсійного органу обставин. Бюджетні видатки органів Пенсійного фонду, зокрема Головного управління, формуються відповідно до бюджетного кодексу України та містять поточні видатки на виплату пенсій у поточному бюджетному році.

Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 року 31-2 (зі змінами).

11 жовтня 2024 року постановою № 1156 Кабінет Міністрів України затвердив Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік, яким на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, було передбачено 500 млн. гривень, які використано в повному обсязі. Виплата проведена за рішеннями суду, дата набуття чинності яких по 19 листопада 2020 року включно. На сьогоднішній день бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено. Виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даного судового рішення не залежить від волі керівника Головного управління, а затвердження бюджету Пенсійного фонду України не входить до компетенції Головного управління.

Отримання ОСОБА_1 суми заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 357916,36 грн можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2023, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) з 01.12.2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області від 18.10.2023 року №7244/Д, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.12.2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Заява про зміну способу та порядку виконання рішення від 22.12.2023, обґрунтована тим, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року по справі № 200/6602/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки від 18.10.2023 року №7244/Д з урахуванням раніше виплачених сум. Однак, відповідач розпочав фактичну виплату перерахованої пенсії з серпня 2024 року, сформував доплату ( борг) за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 357916,36 грн., та всупереч рішенню суду не провів виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.12.2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії. Таким чином до теперішнього часу, вже майже рік, рішення суду фактично залишається не виконаним, заборгованість за результатами проведеного перерахунку пенсії у сумі 357916,36 грн. не сплачено, фахівцями ГУ ПФУ в Донецькій області не приймалось ніяких дій з метою повного виконання рішення суду.

З пояснень відповідача вбачається, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки, нарахована сума доплати складає 357916,36 гривень, яка буде виплачена після збільшення бюджетних асигнувань.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні судового рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання боржника здійснити виплату із зобов`язання на стягнення такої виплати є незаконною. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у рішенні цього суду у справі № 21-475а14 від 11 листопада 2014 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1-3, 5-6 статті 382-1 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 382-3 цього Кодексу.

За приписами частин 1 та 2 статті 382-2 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

За частиною 1-3, 9 статті 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

Так, з 19.12.2024 положення частини 1 статті 378 КАС України встановлюють, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

На виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням здійснено розрахунок та нарахування відповідної виплати (пенсії), що підлягає виплаті позивачу, а також повідомлено про необхідність виділення нарахованої суми коштів для виконання судового рішення.

Отже, станом на час вирішення питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, як в суді першої, так і апеляційної інстанції рішення суду, не виконано відповідачем в повному обсязі, нарахована заборгованість позивачеві не виплачена.

Колегія суддів звертає увагу, що з 19.12.2024 положення ст. 378 КАС України чітко визначають, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність змінити порядок і спосіб виконання судового рішення у даній справі на стягнення з такого суб`єкта владних повноважень належних позивачу виплат.

Колегія суддів не приймає посилання суду першої інстанції та відповідача на правову позицію Верховного Суду, оскільки вказана правова позиція викладена щодо попередньої редакції ст. 378 КАС України до внесених змін.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нової ухвали.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 р. у справі № 200/6602/23 - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі № 200/6602/23 - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі № 200/6602/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині зобов`язання виплати різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій, а саме:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 357916,36 грн».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 03 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєва

Судді: А.А. Блохін

А.В. Гайдар