Справа № 320/18383/24
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року № 320/18383/24

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 (далі позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач, податковий/контролюючий орган) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо несписання безнадійного податкового боргу з транспортного податку ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) ;

- зобов?язати Головне управління ДПС у м. Києві прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) з транспортного податку у розмірі 25000 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві внести інформацію в інтегровану картку з транспортного податку ОСОБА_3 про відсутність податкового боргу у розмірі 25000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправну бездіяльність відповідача щодо несписання безнадійного податкового боргу з транспортного податку ОСОБА_3 , який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.06.2015 №8509-17. Наголошено, що протягом 1095 днів з моменту настання строку сплати боргу (17.10.2015) відповідачем не було вжито жодних заходів з метою погашення платником податку податкового боргу як шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, так і шляхом звернення до суду. Водночас, контролюючий орган не вчинив дій, передбачених пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України щодо списання безнадійного боргу, чим, на думку, позивача, допустив протиправну бездіяльність.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.

Таким чином, керуючись положеннями частини шостої статті 162 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з базами даних ДПС, у власності ОСОБА_1 у 2015 році перебував легковий автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2010 року випуску, об`єм двигуна 3828 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_2 .

На виконання вимог підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено обчислення транспортного податку за 2015 рік на вказаний автомобіль та сформовано податкове повідомлення-рішення від 19.06.2015 №8509-17 на суму 25000,00 грн.

У зв`язку з тим, що суму податкового зобов`язання з транспортного податку по Шевченківському району м. Києва не сплачено протягом встановленого чинним законодавством 60-денного терміну з моменту вручення податкового повідомлення-рішення, в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 за кодом платежу 18011001 виникла недоїмка на суму 25000,00 грн.

Як зазначено позивачем, контролюючим органом протягом 1095 днів з моменту настання строку сплати боргу (17.10.2015) не було вжито жодних заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, у зв`язку з чим такий борг набув статусу «безнадійного».

За наслідками розгляду заяви позивача від 07.09.2023 (вх. від 07.09.2023 №К/1271/ЕЗ ЕКПП) податковий орган повідомив платника податків про обов`язок сплати узгодженого податкового зобов`язання відповідно до податкового повідомлення-рішення від 19.06.2015 №8509-17 та про застосування штрафу та пені внаслідок порушення строку сплати такого зобов`язання.

Не погоджуючись з вищенаведеною бездіяльністю відповідача щодо не списання в її інтегрованій картці згаданого безнадійного податкового боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Визначення поняття податкового боргу надано у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, згідно з яким податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Питання списання безнадійного податкового боргу врегульовано статтею 101 ПК України, відповідно до пункту 101.1 якої списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 101.2 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

У пункті 101.5 статті 101 ПК України передбачено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Міністерство фінансів України наказом 28.07.2022 №220, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.08.2022 № 908/38244, затвердило Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 220).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 розділу II Порядку № 220 безнадійним податковим боргом є податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу, - станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку №220 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, здійснюється територіальними органами ДПС на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу для кожного з випадків, визначених пунктом 2 цього розділу.

Згідно з пунктами 1, 5, 6 розділу IIІ Порядку №220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для територіального органу ДПС. Неотриманий платником податків примірник рішення зберігається у територіальному органі ДПС.

Структурний підрозділ територіального органу ДПС, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем кварталу.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку №220 слідує, що списання безнадійного податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 календарних днів, здійснюється контролюючим органом за процедурою, яке передбачає визначення суми безнадійного податкового боргу, який підлягає списанню, на підставі даних ІКС та прийняття відповідного рішення про списання такого безнадійного боргу.

Як встановлено судом із матеріалів справи, з метою виконання вимог підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, податковим органом проведено обчислення транспортного податку за 2015 рік на автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2010 року випуску, об`єм двигуна 3828 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у власності позивача.

За наслідками обчислення транспортного податку, контролюючим органом сформовано податкове повідомлення-рішення від 19.06.2015 №8509-17 на суму 25000,00 грн.

Згідно з інформацією, що міститься в інтегрованій картці ОСОБА_1 , термін сплати грошового зобов`язання зі сплати транспортного податку у розмірі 25000,00 грн. настав 17.10.2015.

Отже, строк давності стосовно вищенаведеного податкового боргу у розмірі 25000,00 грн за наведеним податковим повідомленням-рішенням, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України ( у 1095 календарних днів), минув 17.10.2018.

У вказаний період контролюючий орган не ініціював процедуру стягнення з позивача наведеного податкового боргу шляхом звернення до суду з позовом у межах 1095 днів.

Таких обставин судом не встановлено, а відповідачем на їх підтвердження жодних доказів суду не надано.

Відтак, із аналізу вищенаведених встановлених судом обставин та приписів чинного податкового законодавства у їх сукупності, суд доходить висновку, що грошове зобов`язання позивача за платежем «транспортний податок» у розмірі 25000,00 грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням від 19.06.2015 №8509-17, є податковим боргом, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України.

Тобто, наведений податковий борг є безнадійним податковим боргом, який підлягав списанню контролюючим органом у спосіб та у порядку, встановленому підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України, Порядком №220.

Окремо варто зазначити, що стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 2а-2002/12/1370 та від 01.03.2023 у справі №440/2624/19.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача в частині щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у загальній сумі 25000,00 грн суперечить вищенаведеним чинним приписам податкового законодавства, тому таку бездіяльність відповідача слід визнати протиправною.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ст.76 наведеного Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем під час судового розгляду даної справи не доведено жодними належними, достатніми та допустимими доказами правомірність бездіяльності в частині не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу позивача у загальній сумі 25000,00 грн. стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України (1095 днів) з урахуванням аналізу обставин, встановлених судом та аналізу норм вищенаведеного законодавства.

Перевіривши у відповідності до вимог частини другої статті 2 наведеного Кодексу, правомірність бездіяльності відповідача в частині щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у сумі 25000,00 грн., стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України (1095 днів), суд доходить висновку, що відповідач, вчиняючи таку бездіяльність, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, вищенаведеною протиправною бездіяльністю щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у сумі 25000,00 грн. стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів), відповідач допустив порушення прав та інтересів позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такої бездіяльності відповідача у наведеній частині протиправною.

З урахуванням того, що у ході судового розгляду даної справи судом встановлена протиправна бездіяльність відповідача в частині не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у загальній сумі 25000,00 грн., стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів), у такому випадку слід зобов`язати відповідача прийняти відповідне рішення про списання зазначеного безнадійного податкового боргу, як ефективного способу юридичного захисту порушеного права позивача, направленого на відновлення такого права, яким є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення виявлених порушень законодавства виходячи із повноважень адміністративного суду, визначених статтями 9, 245 КАС України та приписів статті 13 Конвенції про захист правлю людини і основоположних свобод.

При цьому, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві внести інформацію в інтегровану картку з транспортного податку ОСОБА_3 про відсутність податкового боргу у розмірі 25000 грн. з огляду на те, що вчинення таких дій контролюючим органом без прийняття відповідного рішення про списання безнадійного податкового боргу за процедурою, встановленою Порядком №220, податковим законодавством не передбачено, а відповідно, такі вимоги позивача є передчасними.

Такий висновок узгоджується і з приписами абзацу 2 пункту 6 розділу Ш Порядку №220 за якими передбачено, що рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Тобто, із наведеного аналізу податкового законодавства, можна дійти висновку, що позовні вимоги позивача про зобов`язання внести відповідні зміни до даних обліку інформаційних систем ДПС (виключити) інтегрованої картки позивача без наявності рішення контролюючого органу про списання безнадійного податкового бору направлені на захист права на майбутнє, оскільки таке право ще не є порушеним, тому не підлягає судового захисту у розумінні статті 5 КАС України.

Відтак, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві внести інформацію в інтегровану картку з транспортного податку ОСОБА_3 про відсутність податкового боргу у розмірі 25000 грн задоволенню не підлягають.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи. Оскільки позов задоволено частково, судові витрати зі сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 908,40 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 з транспортного податку, нарахованого на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.06.2015 №8509-17, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України (1095 днів), у загальному розмірі 25000,00 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з транспортного податку у розмірі 25000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908,40 грн (дев`ятсот вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.