Справа № 120/3204/25
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3204/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

02 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та ухвалити постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення процесуального питання.

Із урахуванням вимог ст.311, ч.2 ст.312 КАС України, апеляційний суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних мотивів.

Так, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Вказану ухвалу надіслано рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 05.04.2025 року.

До суду першої інстанції надійшла заява щодо виконання вимог зазначеної ухвали, у якій позивач вказує, що така ухвала підлягає залишенню без руху, оскільки в останній суддею не вказано спосіб усунення виявлених недоліків та відсутній підпис судді під текстом ухвали.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що через не усунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву ОСОБА_1 належить повернути особі, яка її подала, на підставі положень пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, разом з усіма доданими до позовної заяви документами.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161, 172 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Згідно із п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У той же час, як слідує зі змісту ухвали від 17 березня 2025 року у позовній заяві, у позовній заяві не зазначено ідентифікаційного коду відповідача як юридичної особи та не надано жодних пояснень щодо незазначення цього обов`язкового реквізиту.

Крім того, у позовній заяві зазначено наступний реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача " НОМЕР_1 ".Однак, згідно довіреності та відомостей з ЄДР, РНОКПП позивача " НОМЕР_2 ".

Окрім того, судом першої інстанції зауважено, що нормативне обґрунтування позовних вимог спрямоване на доведення неналежного виконання відповідачем Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР в частині розгляду скарги. Так, звернення датоване 28.12.2024 року, в той час як відповідь, яку позивача вважає неналежним розглядом запиту, надано 28.12.2023 року.

За правилами, визначеними ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Отже, закон обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відтак, суд першої інстанції зауважив, що позивач звернувся до суду із пропущенням встановленого строку звернення та ним не надано клопотання про поновлення строку відповідно ст.123 КАС України, а тому позивачеві слід надати мотивоване клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Крім того, судом першої інстанції вказано про те, що до позовної заяви додано копії відповіді на звернення, довіреності, довідку про доходи. Водночас вказані документи не завірені та подані суду у вигляді звичайних копій.

Також позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, однак суд першої інстанції вказав на те, що до заяви про звільнення не відомостей про його майновий стан.

Тобто, в ухвалі від 17 березня 2025 року зазначено недоліки позовної заяви та шляхи їх усунення, зокрема:

- уточнення відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків, у зв`язку з не відповідністю номеру, який зазначений в додатках до позовної заяви (офіційних документах) та у реквізитах сторін;

- надання мотивованого клопотання про поновлення строку звернення до суду;

- надання переліку додатків засвідчених в установленому законом порядку та зазначення вказаних додатків у позовній;

- надання довідки із пенсійного органу, що підтверджує отримання/не отримання позивачем пенсії чи інших соціальних виплат та відомості з Державного реєстру фізичних осіб за 2024 рік, що б підтверджувало підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Натомість, позивач подав до суду першої інстанції заяву, в якій фактично навів своє обґрунтування щодо наявності підстав для повернення ухвали суду першої інстанції через відсутність, на його думку, підпису під текстом ухвали від 17.03.2025, а отримана ним засвідчена копія ухвали суду не відображає усіх елементів саме в частині підпису.

З даного приводу колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що покликання позивача на необхідність повернути отриману ухвалу через відсутність на оригіналі отриманої ухвали суду підпису судді не може бути підставою для невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, розділом ХІ Інструкції № 814 врегульовано особливості засвідчення та видавання копій судових рішень і документів.

Відповідно до пункту 1 розділу ХІ Інструкції № 814 копії судових рішень видаються особам, які відповідно до чинного законодавства мають право на їх одержання.

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ Інструкції № 814 учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення у паперовій формі, засвідчена відповідно до вимог Інструкції, надсилається у порядку, визначеному законом.

Копія судового рішення, виготовлена апаратом суду у паперовій формі, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати (пункт 3 розділу ХІ Інструкції № 814).

Як унормовано пунктом 6 розділу ХІ Інструкції № 814 копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена у паперовій формі шляхом виготовлення ксерокопії з оригіналу судового рішення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Із системного аналізу зазначених вище приписів Інструкції слідує, що видача копії судового рішення можлива лише за наявності в матеріалах справи оригіналу такого рішення. При цьому, підписання копії судового рішення належить до повноважень відповідальної особи апарату суду, яка проставляє на такій копії відповідні реквізити, передбачені Інструкцією.

Відтак, у заяві від 15.04.2025 позивач фактично не погодився з формою засвідчення отриманої ним ухвали суду від 17.03.2025 року, а тому подана заява не була спрямована на усунення недоліків позовної заяви.

При цьому, наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху визначені пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

З огляду на викладене та беручи до уваги факт не усунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 належить повернути особі, яка її подала, на підставі вищезазначених положень, разом з усіма доданими до позовної заяви документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.