Справа № 640/16191/22
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року справа №640/16191/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління зв`язку з громадськістю Збройних Сил України, Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління зв`язку з громадськістю Збройних Сил України, Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління зав`язків з громадськістю Збройних Сил України щодо не видання наказу про виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 ;

- зобов?язати Управління зв`язку з громадськістю Збройних Сил України видати наказ про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 ;

- зобов?язати Управління зав`язків з громадськістю Збройних Сил України у визначений законом термін надати завірений встановленим порядком витяг з наказу про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 при звільнені з військової служби у розмірі 36 057 (тридцять шість тисяч п`ятдесят сім) грн 58 коп;

- зобов?язати Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 у розмірі 36057 (тридцять шість тисяч п`ятдесят сім) грн 58 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України. При звільненні зі військової служби позивачу не виплачена компенсація за неотримане речове майно. Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, однак відповідач відмовив у нарахуванні та виплати компенсації за неотримане речове майно у зв`язку з тим, що позивач під час звільнення не подав відповідного рапорту. Позивач з посиланням на норми Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ), Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178), Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністра оборони України 29.04.2016 №232 (далі - Інструкція №232), вказує, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби, право на виплату компенсації у військовослужбовця зберігається і після звільнення з військової служби. Позивач вважає, бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації за неотримане речове майно під час проходження служби протиправною. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/16191/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27 березня 2023 року від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа №640/16191/22 на виконання Закону України № 2825-1X від 13 грудня 2022 р. «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями цю справу передано на розгляд судді Лиска І.Г.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду дану справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Управління зв`язку з громадськістю Збройних Сил України правом на подання відзиву не скористалося.

У відповіді на відзив Позивач підтримав усі свої позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 01.08.2009 року по 21.06.2021 року проходив військову службу у Збройних Силах України, в періоди: з 18.12.2016 року по 24.03.2017 року; з 11.08.2018 року по 18.02.2019 року; з 18.05.2019 року по 19.08.2019 року.

Наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 16.06.2021 року № 43 (далі по тексту - Наказ) Позивача, у зв`язку із закінченням строку дії контракту, було звільнено з військової служби у запас.

На виконання цього Наказу начальник Управління зв`язку з громадськістю Збройних Сил України видав свій наказ (по стройовій частині) від 19.06.2021 року № 67, яким Позивача з 21 червня 2021 року було виключено із списків особового складу Управління зв`язку з громадськістю Збройних Сил України.

Позивач 22 червня 2021 письмово звернувся з рапортом до начальника Центру забезпечення службової діяльності Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, щодо виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у розмірі 36 057,58 грн., згідно з довідкою №481 від 22.06.2021.

У відповіді на рапорт зазначено: «в ході опрацювання звернення ОСОБА_1 та опрацювання реєстраційних документів Центру, встановлено, що ОСОБА_1 з рапортом про виплату грошової компенсації будучи діючим військовослужбовцем не звертався, отже немає законних підстав для виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

23 червня 2021 року Позивач отримав виплату нарахованих коштів при звільнені, проте без врахування компенсації за речове майно.

Позивач 09.02.2022, 12.07.2022 та 25.08.2022 звертався до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України з заявами про видачу наказу про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 , однак Відповідачем 2 було відмовлено у задоволені заяви Позивача.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі Закон № 2011-ХІІ).

Згідно ст.9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абз.2 п.1 статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Відповідно до п.2 Порядку № 178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця (п.3 Порядку № 178).

Відповідно до п.4 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Згідно п. 5 Порядку № 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби, у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Відповідно до ч. 5ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 року у справі № 803/756/17 (К/9901/38716/18), у постанові від 17.01.2019 року у справі №822/2309/17 (К/9901/20221/18), застосовування в пункті 3 Порядку № 178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби», дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу). За висновком суду касаційної інстанції, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

На користь вказаного свідчить те, що в пункті 4 Порядку № 178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Суд встановив, що 22.06.2021 року позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив здійснити виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, про що видати відповідний наказ, у якому зазначити розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі. В подальшому неодноразово звертався з заявами про видачу наказу про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.

Однак, позивачу станом на день звільнення з військової служби не виплачено належну йому грошову компенсацію за неотримане речове майно, що підтверджується наказом від 16.06.2021 року за №43 та не заперечується відповідачем.

Як встановлено судом, станом на день розгляду даної справи докази того, що відповідачем виплачено позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, у суду відсутні.

Окрім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005), якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у сумі 36 057,58 грн, відповідно до Довідки №481 а отже підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині зобов`язання Відповідача 2 виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 у розмірі 36057, 58 грн.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17.01.2019 (справа № 822/2309/17).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління зав`язків з громадськістю Збройних Сил України щодо не видання наказу про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління зв`язку з громадськістю Збройних Сил України видати наказ про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління зав`язків з громадськістю Збройних Сил України у визначений законом термін надати завірений встановленим порядком витяг з наказу про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 при звільнені з військової служби у розмірі 36 057 (тридцять шість тисяч п`ятдесят сім) грн 58 коп.

Зобов`язати Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно майору запасу ОСОБА_1 у розмірі 36057 (тридцять шість тисяч п`ятдесят сім) грн 58 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.