Справа № 120/16356/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 вересня 2025 р. Справа № 120/16356/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі

ВСТАНОВИВ:

Національна академія Національної гвардії України (далі - НА НГУ, позивач) звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), в якій просить:

- стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, у сумі 77577,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач після відрахування з навчального закладу за власним бажанням, у добровільному порядку не сплатив витрати пов`язані з його утримання у такому закладі, а тому такі витрати, на думку позивача, підлягають примусовому стягненню з ОСОБА_1 у судовому порядку.

Ухвалою від 02.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство внутрішніх справ України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

29.01.2025 від представника відповідача - адвоката Вовк Е.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Зазначає, що не погоджується із позицією позивача, оскільки обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 після припинення навчання був направлений для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому стягнення сум грошового забезпечення з відповідача є таким, що поверненню не підлягають відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України та пункту 13 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, якими передбачено, що виплачене грошове забезпечення військовослужбовця поверненню не підлягає.

31.01.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій НА НГУ спростовуючи аргументи, наведені у відзиві, просить задовольнити заявлений позов повністю. Акцентуючи увагу суду на тому, що ОСОБА_1 під час підписання контракту був повністю обізнаним про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту. Додатково зазначають, що ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений та згоден з розрахунками фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини

ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 10.08.2023 по 22.11.2024 на посаді курсанта 1 відділення 233 навчальної групи курсу № 4 командно-штабного факультету, військове звання солдат.

Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 10.08.2023 № 435 "Про зарахування кандидатів з числа громадян України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2023 році" ОСОБА_1 був зарахований з числа громадян України, які зараховані на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня за спеціальністю 251 "Державна безпека", освітня програма "Службово-бойова діяльність підрозділів НГУ із забезпечення державної безпеки" та призначений на посаду курсанта.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 10.08.2023 № 234 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 10.08.2023.

В подальшому, 11.11.2024 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі частини 11 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 22.11.2024 № 27 (по особовому складу), відповідно до частини 11 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням).

Відповідно до витягу з наказу начальника Академії від 22.11.2024 № 363 (по стройовій частині) достроково припинено контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і ОСОБА_1 . Відповідач виключений зі списків змінного складу Академії та всіх видів забезпечення на підставі часини 11 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через небажання продовжувати навчання.

Після достроково припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) ОСОБА_1 був направлений для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом начальника Академії від 22.11.2024 № 363 по стройовій частині відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету:

по КЕКВ-2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" у розмірі 42611,65 грн;

по КЕКВ- 2210 "Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування" у розмірі 9756,10 грн;

по КЕКВ-2220 "Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів" у розмірі 1050,96 грн;

по КЕКВ-2230 "Продукти харчування" у розмірі 10634,82 грн;

по КЕКВ-2271, 2272, 2273, 2275 "Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв" 13724,45 грн.

У відповідності до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню солдатом ОСОБА_1 , за період з 10.08.2023 по 22.11.2024, становить 77 777,98 грн (сімдесят сім тисяч сімсот сімдесят сім грн 98 коп.) з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 42 611,65 грн, предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 9 756,10 грн, медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 1 050,96 грн, продукти харчування на суму 10 634,82 грн, оплата комунальних та спожитих енергоносіїв 13 724,45 грн, позивачем до матеріалів справи додано відповідні розрахунки.

Розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 у розмірі 77 777,98 грн складено відповідно до спільного наказу від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 "Про порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах".

В матеріалах справи наявна заява - зобов`язання ОСОБА_1 від 22.11.2024 щодо сплати фактичних видатків державного бюджету на його утримання у вищому військовому навчальному закладі на суму 77577,98 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 22.11.2024 № 0.0..1 відповідач перерахував у добровільному порядку на рахунок Академії кошти у розмірі 200,00 грн.

28.11.2024 Національною академія Національної гвардії України було складено Претензією № 84/1-962 з вимогами про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти ОСОБА_1 у розмірі 77577,98 грн.

НА НГУ 29.11.2024 на адресу місця проживання відповідача рекомендованим повідомленням направила, вказану вище претензію, чим повідомила ОСОБА_1 про суму до відшкодування за час навчання, а також про звернення до суду в разі відмови від добровільного відшкодування або невідшкодування витрат протягом 10 календарних днів.

У добровільному порядку вказані витрати відповідач не відшкодував, тому позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даних спірних правовідносин суд застосовує правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), згідно якої вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти (далі - Порядок), відповідно до пунктів 3, 4, 6, 7, 8 якого відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю:

курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання;

курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису, зокрема Міноборони.

Пунктами 1.1, 1.2, 2.1, 2.3, 3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерством фінансів України, МВС України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 передбачено, що порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, зокрема Міністерству оборони України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, зокрема у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.

Зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ. Відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 4 Порядку розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю:

курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання;

курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються для солдатів і матросів, сержантів і старшин, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, - до 18 місяців.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно з пунктом 3 зазначеного Положення основним із завдань Міністерства оборони України є формування і реалізація державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, у галузі оборонного планування, військової освіти та науки.

За змістом статей 1, 10 Закону України "Про оборону України", статті 10 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, а органом державної влади на місцях є підпорядковані Міністру оборони командири з`єднань, частин, інших формувань.

Міністерство оборони України, згідно рішення Конституційного Суду України № 3-РП/99 від 08.04.1999, є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 15 Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, що фінансування Збройних Сил України, в тому числі, Національній академії Національної гвардії України, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначено вище, відповідно Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, курсант-рекрут ОСОБА_1 був зобов`язаний, зокрема, у разі дострокового розірвання контракту відшкодувати витрати за його навчання в Національній академії Національної гвардії України, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Як було встановлено судом, утримання відповідача у позивача здійснювалось шляхом грошового забезпечення.

Вказане підтверджується розрахункам вартості на грошове забезпечення та довідками-розрахунками начальників відповідних служб НА НГУ.

Судом встановлено, що витрати позивача, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 становлять в загальному розмірі 77577,98 грн.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Національній академії Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

У ході розгляду справи встановлено, що відповідач був повідомлений про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, що підтверджується його підписом. Разом з тим, докази сплати відповідних коштів відсутні.

Стосовно посилань відповідача на положення частини одинадцятої статті 25 Закону № 2232-ХІІ, на підставі яких він вважає, що звільняється від обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з навчанням, оскільки він проходить військову службу за призовом під час мобілізації, то такі є безпідставними, адже норми частини десятої та частини одинадцятої статті 25 Закону №2232-ХІІ не є взаємовиключними. Направлення курсанта, якого відраховано з вищого військового навчального закладу, до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, не звільняє його від обов`язку відшкодувати кошти в разі відрахування його з вищого навчального закладу через службову невідповідність, що встановлено частиною 10 статті 25 Закону № 2232-ХІІ.

Суд вважає помилковими посилання відповідача у відзиві і про необхідність застосування в межах даного спору положень пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України та пункту 13 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, вказуючи, що грошове забезпечення військовослужбовця за своїм змістом є винагородою і не відноситься до витрат, пов`язаних із утриманням курсанта в навчальному закладі, оскільки нормами названих актів законодавства визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Натомість предметом даного спору є відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у вищому військовому навчальному закладі, порядок стягнення яких врегульовано приписами Порядку № 964, прийнятого у відповідності до вимог частини 10 статті 25 Закону №2232-ХІІ, норми яких є спеціальними.

Згідно змісту пункту 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, в тому числі, пов`язаних з грошовим забезпеченням.

Суд зауважує, що у спірних відносинах підлягають застосуванню саме норми Закону № 2232-XII та Порядку № 964.

Наведене спростовує доводи відзиву у вказаній вище частині.

До цього варто зазначити і те, що відмінність у характері військової служби курсантів в порівнянні з іншими військовослужбовцями обумовлені відмінностями програм фінансування, за рахунок яких здійснюється виплата їх грошового забезпечення. Грошове забезпечення курсантів вищих військових навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають відшкодуванню, оскільки саме в кошторисі ВНЗ передбачаються кошти на виплату грошового забезпечення курсантів ВНЗ.

Суд вважає за доцільне навести практику Європейського суду з прав людини у справі Yanask проти Туреччини (рішення від 06.01.1993 заява № 14524/89) щодо права на освіту Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантування права на освіту не виключає застосування дисциплінарних стягнень; встановлені обмеження у справі заявника щодо права на освіту у Військовій академії не обмежують його право на освіту у цивільних навчальних закладах.

Щодо захисту права власності у рішенні Європейського суду з прав людини вказано, що у заявника виник борг перед державою щодо відшкодування плати за навчання, харчування, проживання у разі невиконання обов`язку стосовно проходження військової служби в армії у встановлений законодавством період. Комісія вважає, що обов`язок здійснити такі відшкодування після відрахування з навчального закладу не порушує права заявника відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Отже, практика відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі особи, яка не виконала свій обов`язок щодо відпрацювання в державних органах визначеного строку, є належним способом реалізації державної політики та відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Спосіб реалізації такої політики шляхом подання позову до суду забезпечує особі можливість належним чином представляти свою позицію та користуватися усім можливим обсягом прав, в свою чергу суд забезпечує дотримання законності та верховенства права під час здійснення відповідної процедури.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги той факт, що відповідач погодився з умовами контракту і був обізнаний про наслідки його невиконання, суд дійшов висновку, що позов НА НГУ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі належить задовольнити.

Як передбачено частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки вказані витрати позивачем не понесені, відшкодуванню за рахунок відповідача вони не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України грошові витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, в розмірі 77577,98 (сімдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят сім грн 98 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Національна академія Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, Харківська область, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Третя особа: Міністерство внутрішніх справ України (вул. А. Богомольця, 10, м. Київ, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 04.09.2025.

Суддя Томчук Андрій Валерійович