Справа № 160/407/25
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2025 рокуСправа №160/407/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК" до Дніпровської митниці, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 18.12.2024 № UA110130/2024/000411/1.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач зазначає, що в оскаржуваному рішеннях відповідачем не обґрунтовано неможливість визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, необґрунтовано визначення митної вартості товару за попередніми методами. У зв`язку з чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування рішень, які звернуті до оскарження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення є законним та обґрунтованим. Відповідачем встановлено в митній декларації та митних документах розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, ТОВ «АЛЛАН-ПАК» уклало Контракт від 14.01.2022 № U001 та додаток до нього Специфікація № 18 від 30.08.2024 з «ULTRA FAST DEVELOPMENT LIMITED» Китай на закупівлю поліпропіленової плівки на умовах FOB-NINGBO (Китай). Вартість партії товару на умовах контракту підтверджується зовнішньоекономічним договором (контракт) купівлі-продажу товарів від 14.01.2023 №U001, Доповненням до зовнішньоекономічного договору(контракту), специфікація від 30.08.2024 №18, Проформою-інвойсом від 30.08.2024 № U2241179, Інвойсом від 15.10.2024 №КС241179А, Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 21.02.2024 № 233, Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 12.12.2024 № 254, Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 17.12.2024 № 256.
До декларації надано наступні документи:
1. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 14.01.2023 №U001,
2. Доповнення до зовнішньоекономічного договору(контракту), специфікація від 30.08.2024 N18,
3. Інвойс-проформа від 30.08.2024 № U2241179,
4. Інвойс-фактура від 15.10.2024 № КС241176А,
5. Платіжна інструкція в іноземній валюті від 02.09.2024 №254,
6. Платіжна інструкція в іноземній валюті від 09.10.2024 №256,
7. Договір про морське перевезення №010422 від 01.04.2022,
8.Заявка про надання транспортно-експедиторських послуг від 17.10.2024 №30 (морське перевезення),
9. Коносамент від 19.10.2024 № HS124100429,
10. Рахунок на сплату послуг морського перевезення за маршрутом Нінбо (Китай) Константа (Румунія) від 11.12.2024 №293,
11. Рахунок на оплату вантажно-розвантажувальних робот в порту Константа (Румунія) від 17.12.2024 №297,
12. Акт надання послуг морського перевезення за маршрутом Нінбо (Китай) Константа (Румунія) від 17.12.2024 №328,
13. Акт надання послуг вантажно-розвантажувальних робот в порту Константа (Румунія) від 17.12.2024 №329,
16. Договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 24.07.2023 № 24/07,
17. Договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом від 11.12.2024 №11122024-1,
18. Заява на автоперевезення від 11.12.2024 №13,
19. Автотранспортна накладна від 06.12.2024 № 161224 N 161224,
20. Довідка про розподіл автотранспорних витрат від 16.12.2024 N16.12-1,
21. Рахунок-фактура на оплату автотранспортного перевезення від 16.12.2024 №11122024-1.
1-6 Комерційні та товаросупровідні документи що підтверджують вартість товару на умовах FOB-NINGBO (Китай).
7-15 транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість обробки товару в порту та перевезення товару за маршрутом FOB-NINGBO (Китай)- Константа (Румунія)
16-21 транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення партії (контейнеру) товару за маршрутом Константа (Румунія)-кордон-Дніпро (Україна). Декларантом було отримано повідомлення Дніпровської митниці від 18.12.2024 №1008675, в якому посадова особа Відповідача витребувала додаткові документи з наступних підстав:
2. Крім того, у вказаних документах відсутні відомості, що дозволяють ідентифікувати сертифікати якості з оцінюваною партією товару.
4. Відповідно до наданих до митного оформлення документів, для організації міжнародного перевезення оцінюваної партії товару також укладено договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом між ТОВ «АЛЛАН ПАК» та ТОВ «Єврофорвард Сервіс» від 01.04.2022 №010422, між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 від 11.12.2024 №11122024-1, між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «АЛЛАН ПАК» від 24.07.2024 №24/07. Відповідно до CMR від 16.12.2024 №161224 перевезення виконано підприємством ФОП ОСОБА_4 . До митного оформлення декларантом не надані всі підтверджуючи данні про вартість перевезення, а саме: бухгалтерські документи, що підтверджують вартість наданих послуг: між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 .
5. Згідно наданих рахунків на оплату за перевезення вантажу №293 від 11.12.2024, №297 від 17.12.2024, Акту надання послуг №328, 329 від 17.12.2024 виставленого від ТОВ «Єврофорвард Сервіс» на адресу підприємства ТОВ «АЛЛАН ПАК», виконавцем вказані виконані роботи, в які входить: за рахунком №293 від 11.12.2024 компенсація вартості перевезень виконаних нерезидентом за межами України (Нінгбо, Китай Константа, Румуні), Компенсація експедиторської нагороди за межами України (Нінгбо, Китай Константа, Румуні), в Акті №328 від 17.12.2024 перевезення виконані нерезидентом за межами України (Нінгбо, Китай Константа, Румуні), експедиторська винагорода за межами України (Нінгбо, Китай Константа, Румуні); за рахунком №297 від 17.12.2024 компенсація вартості перевезень виконаних нерезидентом за межами України (вантажно-розвантажувальні роботи в Константа, Румунія), компенсація за оформлення транзитної декларації Т1, Компенсація експедиторської винагороди за межами України (вантажно розвантажувальні роботи в Константа, Румунія); в Акті №329 від 17.12.2024 перевезення виконані нерезидентом за межами України (вантажно-розвантажувальні роботи в Константі, Румунія); оформлення транзитної декларації Т1, експедиторська винагорода за межами України (вантажно-розвантажувальні роботи в Константа, Румунія). Тобто, згідно наданих рахунку на оплату №297 від 17.12.2024 та Акту наданих робіт №329 від 17.12.2024 до митної вартості додані дві однакових послуги, а саме: вантажно-розвантажувальні роботи в Константа, Румунія. Так, як послуги згідно рахунку на оплату №297 від 17.12.2024, що передбачають компенсацію вартості перевезень виконаних нерезидентом за межами України, розшифрування які конкретно надаються у дужках є (вантажно розвантажувальні роботи в Константа, Румунія), а також наступною позицією №3 також надані послуги «Компенсація експедиторської винагороди за межами України» також розшифровується як надання наступних послуг (вантажно-розвантажувальні роботи в Константа, Румунія).
6. Згідно Акту наданих робіт №329 від 17.12.2024 також послуги надані з перевезення нерезидентом за межами України це (вантажно-розвантажувальні роботи в Константі, Румунія), та пунктом №3 - експедиторська винагорода за межами України - це (вантажно-розвантажувальні роботи в Константа, Румунія). Таким чином, декларантом не надані вартісні данні по експедиторській винагорода за межами України та по перевезенню, що виконані нерезидентом за межами України.
7. Відповідно до п.11 наданої Заявки про надання транспортно-експедиторських послуг №30 від 17.10.2024 передбачена послуга з доставлення контейнера на склад в Константі, перевантаження в фуру, оформлення Т1. Декларантом не надані документи підтверджуючи вартість зберігання вантажу на складі в Константі. У наданих рахунках до розрахунку вартості не входить вартість зберігання, демередж, форми контролю, що призначаються митницею, вартість повернення порожнього контейнера, вартість страхування вантажу.
8. Крім того, надані документи не містять відомості щодо опису товару та його ваги.
9. У наданих документах відсутні відомості щодо складових митної вартості. Податковим кодексом України (далі ПКУ) із змінами та доповненнями чітко встановлено перелік документів, необхідний для ведення в цілях оподаткування. Згідно з п.44.1 ст.44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені цим пунктом. У відповідності до закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Надані декларантом рахунки щодо транспортних витрат мають інформаційний характер, не дає розуміння формування всіх складових (зокрема послуги з навантаження) та принципу розділення вартості наданих послуг. Вище зазначене, унеможливлює підтвердження повноти включення до заявленого рівня вартості витрат, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ.
10. Крім того, заявлений рівень транспортної складової не обчислюється на підставі наданих до митного оформлення документів. Декларант направив повідомлення митниці від 18.12.2024 №24/06-24-1 про відсутність можливості надати додаткових документів зазначених в частині 4 статті 53 МКУ в 10 денний термін. Просив продовжити митне оформлення товару згідно чинного законодавства з урахування вище зазначених аргументів.
Відповідач направив декларанту повідомлення від 18.12.2024 №1008680 в якому посадова особа Відповідача відмовила Декларанту в прийнятті визначеної ним митної вартості на підставі наступного:
1. Листом декларанта від 18.12.2024 №24/06-24-1 проінформовано, що більше надати додаткових документів, зазначених в частині 2-3 статті 53 МКУ в 10-денний термін надати немає можливості.
2. Відмова декларанта від надання додаткових документів, ненадання документів у спростування виявлених не відповідностей, що унеможливлює перевірити числове значення вартості заявленого товару, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно ч.2. ст.58 МКУ, ч.6 ст.54 МКУ.
В цьому повідомлені зазначено про застосування другорядного методу визначення митної вартості - 2-b - ціна за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3), на рівні раніше визначеній митній вартості за ЕМД від 21.06.2024 № UA110150/2024/8956 на рівні1,7275 дол.США/кг. 18.12.2024 в повідомлені Відповідача №1008689 отримано Рішення про коригування митної вартості від 18.12.2024 № UA110130/2024/000411/1 в електронному вигляді в форматі XPS/PDF підписане КЕП. Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» не заповнена.
Вирішуючи справу по суті, суд зазначає про таке.
Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами частин 1 та 5 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.2. ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як встановлювалося судом, рішення про коригування митної вартості товарів, яке прийняте митницею фактично обґрунтовано тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МКУ встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МКУ, прийняті митним органом письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів мають містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч. 3 ст. 57 МКУ, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Втім, як видно зі змісту спірного рішення, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарі передбачених п. 2 ч. 1 ст.57 МКУ у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
Як визначено у ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надати митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
При цьому, такі посилання митного органу не заслуговують на увагу, оскільки визначаючи зазначені недоліки, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Приймаючи до уваги, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду не те, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову до суду, в розмірі 2422,40 грн. підлягає стягненню з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст.243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 18.12.2024 № UA110130/2024/000411/1.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛАН-ПАК".
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова