Справа № 946/2512/25
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/2512/25
Провадження № 2-а/946/109/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Кондратюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України про скасуванняпостанови про накладення адміністративного стягнення № 000857Е від 30 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. та стягнення з військової частини НОМЕР_1 витрат по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., мотивуючи тим, що протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 001772Е від 30.03.2025, і оскаржуване рішення прийнято однією посадовою особою - старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску «Орлівка» ОСОБА_2 . В той же час, 30.03.2025 під час проходження ОСОБА_1 прикордонно-митного оформлення (яке здійснювалося поза приміщеннями в пункті пропуску «Орлівка»), старший прикордонних нарядів у пункті пропуску «Орлівка» ОСОБА_2 знаходився на своєму робочому місці в приміщенні і об`єктивно не міг бачити ОСОБА_1 особисто, а отже, відповідно, не міг бачити нібито паління позивачем в не відведеному для цього місці.Таким чином, оскаржуване рішення прийнято посадовою особою відповідача на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного тією ж посадовою особою. Інших доказів при прийнятті оскаржуваного рішення зібрано не було, що додатково підтверджується аудіо-записом, який здійснено ОСОБА_1 при спілкуванні з старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску «Орлівка» ОСОБА_2 , і на якому сам ОСОБА_2 підтверджує, що при прийнятті постанови керувався лише протоколом про адміністративне правопорушення, інші матеріали справи - відсутні. Про вищевказане зазначено ОСОБА_1 і в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 001772Е від 30.03.2025 року. Складання протоколу та винесення оскаржуваного рішення відбулося в один день 30 березня 2025 року, без надання ОСОБА_1 необхідного часу для підготовки до захисту, без з`ясування чи згоден позивач на розгляд справи в день складання протоколу про адміністративне правопорушення. Більш того, такий розгляд відбувся одразу через 20 хвилин після нібито вчинення позивачем правопорушення і складення протоколу, що підтверджується відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 001772Е від 30.03.2025, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення о 18:36, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 19 годині. Позивачу під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не повідомлено про права, передбачені статтею 268 КУпАП. Відповідальність за нібито вчинене позивачем правопорушення передбачена іншою статтею КУпАП, у зв`язку з чим відповідач не наділений повноваженнями розглядати справу про накладення адміністративного стягнення за такий вид правопорушення. Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначає, що ОСОБА_1 палив в не відведеному для цього місці і своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 202 КУпАП. В той же час, навіть якщо припустити, що позивач нібито палив в не відведеному для цього місці, відповідальність за такий вид правопорушення передбачена статтею 175-1 КУпАП - куріння тютюнових виробів у заборонених місцях, диспозиція якої передбачає куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, а не частиною 1 статті 202 КУпАП за адміністративне правопорушення якої на позивача накладено адміністративне стягнення. Відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені статтею 175-1 КУпАП (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради) розглядають органи Національної поліції.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що 30.03.2025 о 18:36 в пункті пропуску через державний кордон «Орлівка» сержант ОСОБА_3 , яка несла службу в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів», виявила факт порушення режиму в пункті пропуску позивачем, який під час проходження прикордонно-митного контролю палив у не відведеному для цього місці, своїми діями позивач здійснив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП. Факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП підтверджується відео з камер відеоспостереження пункту пропуску «Орлівка» та поясненнями сержанта ОСОБА_4 . На відео чітко помітно як позивач палить (курить) в зоні прикордонно-митного контролю під час здійснення огляду транспортних засобів прикордонним нарядом «Огляд транспортних засобів» з використанням спеціальної кінологічної собаки. В зоні прикордонно-митного контролю паління забороняється зі зрозумілих та об`єктивних причин: оскільки під час огляду транспортних засобів, з метою недопущення незаконного переміщення через державний кордон тютюнових виробів використовуються спеціально навчені службові собаки, які навчені на запах виявляти тютюнові вироби, а в разі паління поряд з транспортними засобами службовий собака не зможе почути та виявити приховані тютюнові вироби. На відео також помітно як сержант ОСОБА_3 робить зауваження позивачу, після чого йде та доповідає про факт вчинення правопорушення старшому лейтенанту ОСОБА_5 . Старший лейтенант ОСОБА_6 отримавши пояснення сержанта ОСОБА_7 переглянув відео в службовому приміщенні та переконався в достовірності факту вчинення правопорушення позивачем. Тому апелювання позивача до того, що старший лейтенант ОСОБА_6 не зібрав достатніх та належних доказів перед складанням адміністративних матеріалів не відповідає дійсності. Старший лейтенант ОСОБА_6 мав можливість переглянути відео факту вчинення правопорушення та пропонував ознайомитися з відео позивачу, але останній з невідомих причин не забажав цього робити. Старший лейтенант ОСОБА_6 30.03.2025 року склав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив в ньому, що розгляд справи відбудеться 30.03.2025 року о 19 год. в пункту пропуску «Орлівка», від позивача клопотань щодо перенесення розгляду справи не надходило, тому старший лейтенант ОСОБА_6 прийняв постанову 30.03.2025 року о 19 год. Згідно абз. З п. 2.9 Розілу II «Порядку дій посадових осіб ООДК ДПСУ щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів та служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.08.2011 № 627, під час перебування у пунктах пропуску особам, які перетинають кордон, забороняється під час проходження визначених законодавством видів контролю в пункті пропуску вживати алкогольні напої та палити в не відведених для цього місцях. Таким чином, паління в не відведеному для цього місті охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Вислухавши думку позивача, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, відеозапис, аудіозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що помічником начальника відділу начальником групи АЮД Зіміниим О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 001772Е від 30.03.2025 року відносно ОСОБА_1 з якого вбачається, що 30.03.2025 о 18:36, у міжнародному пункті пропуску «Орлівка» на в`їзд в Україну прикордонним нарядом «Огляд транспортних засобів» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який порушив режим в пункті пропуску, а саме під час проходження прикордонно митного оформлення палив в не відведеному для цього місті, чим порушив вимоги абз. 3 п. 2.9 Розділу II «Порядку дій посадових осіб ООДК ДПСУ щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів та служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон», затвердженого наказом АДПСУ від 29.08.2011 № 627 та ст. 26 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202 ч.1 КУпАП.

Старшим прикордонних нарядів в пункті пропуску «Орлівка» ОСОБА_2 , була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення № 000857Е від 30 березня 2025 року, яким ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 1 ст. 202 КУпАП.

З вищезазначеної постанови вбачається, що 30.03.2025 о 18 год. 36 хв., у міжнародному пункті пропуску «Орлівка» на в`їзд в Україну прикордонним нарядом «Огляд транспортних засобів» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який порушив режим в пункті пропуску, а саме під час проходження прикордонно митного оформлення палив в не відведеному для цього місті, чим порушив вимоги абз. 3 п. 2.9 Розділу II «Порядку дій посадових осіб ООДК ДПСУ щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів та служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон», затвердженого наказом АДПСУ від 29.08.2011 № 627 та ст. 26 Закону України «Про державний кордон України». Своїми діями даний громадянин вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 202 КУпАП настає за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду.

Згідно абз. 2 п.2.9 Розділу ІІ «Порядку дій посадових осіб органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів і служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон», затвердженого Наказом ДПТСУ від 29.08.2011 року № 627, під час перебування у пунктах пропуску особам, які перетинають державний кордон, забороняється: під час проходження визначених законодавством видів контролю в пункті пропуску вживати алкогольні напої та палити в не відведених для цього місцях.

Таким чином, паління в не відведеному для цього місці, особою під час перебування у пунктах пропуску охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності рішення старшого прикордонних нарядів, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт, що позивач під час проходження визначених законодавством видів контролю в пункті пропуску палив в не відведеному для цього місці.

Так, представник військової частини НОМЕР_1 , в якості доказу вини позивача, надав письмові пояснення інструктора кінологічного відділення всп « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 від 30.09.2025 року.

При цьому суд зазначає, що письмові пояснення інструктора кінологічного відділення не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 травня 2020 року в справі № 524/4668/17, від 15 квітня 2020 року в справі № 489/4827/16-а та від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а.

Згідно ч. 2 ст. 222-1 КУпАП від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники;

інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

При цьому, представником відповідача не було надано доказів, що старший прикордонних нарядів в пункті пропуску «Орлівка» ОСОБА_2 є відповідною посадовою особою уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_2 також складав протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 001772Е від 30.03.2025 року відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка старший прикордонних нарядів в пункті пропуску «Орлівка» ОСОБА_2 пояснив, що 30.03.2025 року від інструктора кінологічного відділення всп «Київ Пасажирський» ОСОБА_7 надійшла доповідь, що позивач палив у невстановленому місті. Свідок особисто не бачив, як палив позивач, однак, передивившись відео з камер спостереження свідок побачив, що позивач палив на лінії прикордонного контролю біля машини. Відео не було продемонстровано позивачу, в зв`язку з тим, що був необхідний час для його копіювання. Позивач заявляв клопотання про ознайомлення з відеозаписом, але необхідно було почекати, при цьому позивач зазначив, що поспішає.

З дослідженого в судовому засіданні аудіозапису 1 вбачається, що позивач просить у посадової особи надати йому для ознайомлення відеозапис.

З дослідженого в судовому засіданні аудіозапису 2 вбачається, що старший прикордонних нарядів в пункті пропуску «Орлівка» ОСОБА_2 прочитав позивачу зміст протоколу про адміністративне правопорушення і після цього, одразу оголосив позивачу оскаржувану постанову, таким чином, фактично розгляд справи не проводився, позивач не був заслуханий, докази не досліджувалися, клопотання не вирішувалися.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, як позивач палить у відведеному для цього місці, потім до автомобіля підходить співробітник прикордонної служби, без службової собаки, позивач іде до нього і відкриває багажник автомобіля, після чого повертається до спеціально відведеного місця для паління і викидає недопалок.

Тобто, відеозапис не містить даних, що позивач палив на лінії прикордонного контролю біля автомобіля.

Таким чином, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення № 000857Е від 30 березня 2025 року була винесена з порушенням встановленої процедури та відповідачем не було надано будь - яких належних та допустимих доказів, які б свідчили, що позивач під час проходження визначених законодавством видів контролю в пункті пропуску палив в не відведеному для цього місці.

Враховуючи, що представником військової частини НОМЕР_1 не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 000857Е від 30 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП- НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України (розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 000857Е від 30 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 03 вересня 2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар