Справа № 826/14559/18
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року Справа№826/14559/18

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин Лоджістікс" (04073, м. Київ, проспект Московський, 8, корп. 1, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.08.2018,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юджин Лоджістікс" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.08.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року. На підставі ст. 1 Закону №2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

На підставі п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

29.05.2025 адміністративна справа № 826/14559/18 надійшла до Донецького окружного адміністративного суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 826/14559/18 передано для розгляду судді Череповському Є.В.

Ухвалою від 3 червня 2025 року адміністративна справа прийнята до провадження, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із відстороненням від здійснення правосуддя судді Череповського Є.В. 7 серпня 2025 року справа 826/14559/18 передана на розгляд судді Смагар С.В.

Ухвалою від 7 серпня 2025 року провадження в адміністративній справі прийнято до розгляду, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 4 вересня 2025 року суд здійсни заміну відповідача на правонаступника.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність підстав для застосування штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що контролюючим органом було виявлено порушення строків сплати грошових зобов`язань у строк до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 160 081, 10, за що нарахована штрафна санкція у розмірі 10% від суми грошового зобов`язання спірним податковим повідомленням-рішенням.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі пп. 20.1.4, п. 20.1, ст. 20 та п.75.1, ст. 75 в порядку п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку, перевіркою встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Юджин Лоджістікс» було порушено граничні строки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість до бюджету передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки від 13.06.2018 року №7633/26-15-12-13-20. Акт направлено рекомендованим листом засобами поштового зв`язку, вручено позивачу 20.06.2018 року.

На підставі акту камеральної перевірки від 13.06.2018 року №7633/26-15-12- 13-20 було винесено податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 року № за яким нараховано 16 008,11 грн. штрафної санкції за порушення строків граничних термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість відповідно до статті 126 ПК України. Податкове повідомлення-рішення було направлено рекомендованим листом засобами поштового зв`язку, вручено позивачу 28.08.2018.

Перевіркою було встановлено, затримку сплати на 89, 62, 58, 45, 34, 34, 34, 34, 34, 34, 28, 27, 5, 5, 5 днів податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Юджин Лоджистікс» в результаті чого було складено акт та прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 року № з штрафною санкцією 10% за порушення позивачем строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а саме:

податкова декларація з ПДВ була подана 20.03.2018, гранична дата сплати 31.03.2018, фактична фата сплати 27.04.2018 затримка на 28 днів;

податкова декларація з ПДВ була подана 20.02.2018, гранична дата сплати 03.03.2018, фактична фата сплати 29.03.2018 затримка на 27 днів;

зобов`язання сплати за податковим повідомленням-рішенням № від 06.03.2018, гранична дата сплати 25.03.2018, фактична фата сплати 29.03.2018 затримка на 5 днів.

Відповідно до ст. 75 Кодексу, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Кодексу).

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до п. 58.1. ст. 58 Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: - невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; - завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; - заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень рішень за результатами перевірки; - завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; - наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/ або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Згідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5. статті 36 ПК України зазначено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Кодексу, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9. статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 131.2. ст. 131 ПК України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

З матеріалів справи судом встановлено, що за податковою декларацією з ПДВ від 20.02.2018 позивачем сплачене узгоджене грошове зобов`язання в сумі 60713 грн. платіжним дорученням від 2 березня 2018 року № 607, за податковою декларацією з ПДВ від 20.03.2018 позивачем сплачене узгоджене грошове зобов`язання в сумі 166074 грн. платіжним дорученням від 29 березня 2018 року № 744. Однак зазначені грошові кошти у повному розмірі були перераховані позивачем своєчасно для отримувача - ДПІ у Оболонському районі м. Києві (код 38002491) на помилковий розрахунковий рахунок. Дані обставини не є спірними між сторонами.

Частиною 1 статті 43 Бюджетного Кодексу України (далі БК України) визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно частин 4, 5 статті 45 БК України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і визнаються зарахованими до державного бюджету з дня їх зарахування.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України від 5 квітня 2001 року №2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого і покладено на контролюючі органи.

Правова позиція стосовно сплати обов`язкових платежів (зборів) вже висловлювалась у постанові Верховного Суду України від 16 червня 2015 року у справі №21-377а15, відповідно до якої здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України. Крім того, Верховний Суд України зазначив, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у визначений законодавством строк, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до Державного бюджету.

Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд, зокрема у постановах від 12 червня 2018 року у справі №826/1/16 (К/9901/28108/18), від 17 січня 2018 року у справі №2а-2686/09/2670 (К/9901/2649/18).

Оскільки узгоджені позивачем зобов`язання з податку на додану вартість були вчасно та у повному обсязі перераховані на єдиний казначейський рахунок, суд вважає відсутніми підстави для застосування штрафних санкцій в цій1 частині спірних правовідносин.

Стосовно порушення позивачем строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в частині зобов`язання сплати за податковим повідомленням-рішенням № від 06.03.2018, гранична дата сплати 25.03.2018, фактична фата сплати 29.03.2018 затримка на 5 днів, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 56.15 і 56.18 Податкового Кодексу України сума грошового зобов`язання вважається неузгодженою як при адміністративному, так і при судовому оскарженні до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Якщо платник податку в установлений для звернення до суду строк звернувся до нього з відповідним позовом про оскарження рішення органу ДПС, сума податкового боргу виводиться з облікової картки платника податків до прийняття рішення судом і набрання ним законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м Києва від 4 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/5466/18 про визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2018 в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 101 543,20 грн. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2021 року позов задоволено. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2021 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у зв`язку зі своєчасним зверненням до суду позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.03.18 № , грошове зобов`язання за ним вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, а нарахування штрафних санкцій протиправним.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, внаслідок чого суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1,8 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. платіжним дорученням від 5 вересня 2018 року № 834, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин Лоджістікс" (04073, м. Київ, проспект Московський, 8, корп. 1, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.08.2018 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин Лоджістікс" застосовані штрафні санкції в сумі 16008,11 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин Лоджістікс" (04073, м. Київ, проспект Московський, 8, корп. 1, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 4 вересня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар