Справа № 640/18091/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

пр-к позивача Серт О.В.

пр-к відповідача Чучвага К.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, у якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №-2615 від 26.04.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскільки у 2017 році була позбавлена права власності на об`єкт нерухомого майна, вона перестала в цей самий момент бути користувачем земельної ділянки, на якій він знаходиться, а, враховуючи принцип єдності земельної ділянки та розташованих на ній споруд, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, до нового власника перейшло право користування земельною ділянкою на тих самих умовах, на яких нею користувався власник попередній.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт наголошує на тому, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Також наголошує на тому, що земельним законодавством не передбачено автоматичного переходу права на земельні ділянки, а необхідно здійснити оформлення прав на них за визначеною процедурою, яку не можна підмінювати судом рішенням. Обставина відчуження нежитлової будівлі, що належала позивачу до 2017 року слугувала підставою для припинення права користування земельною ділянкою, а не фактом припинення такого права. Позивачем не було вчинено дій щодо розірвання Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 № 939, як не було письмово повідомлено орендодавця про відчуження об`єкта нерухомості, розташований на земельній ділянці і належать орендарю, як того вимагає п. 8.4 вказаного Договору. Враховуючи, що договір оренди на сьогоднішній день чинний, а перехід права користування земельною ділянкою не був оформлений у встановленому законом порядку, позивач продовжує бути орендарем земельної ділянки за адресою м. Київ, провулок Рильський, 4.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17червня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 27 червня 2025 року.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 серпня 2025 року.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з відомостями бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС, позивач перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДІІС у м. Києві, як платник податку на майно, в частині плати за землю фізичних осіб (орендна плата з фізичних осіб) за земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Київ, р-н Шевченківський, провулок Рильський, 4, площею 0,0775 га (775 кв.м.), кадастровий номер ділянки: :91:176:0025, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 № 939 (договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 31.01.2011 за № 91-6-00925 у книзі записів державної реєстрації договорів).

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.05.2019, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м.Києві, нормативна грошова оцінка земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 775 кв.м., кадастровий номер ділянки: :91:176:0025, складає -14599680,42 грн., та відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.03.2020, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, нормативна грошова оцінка земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 775 кв.м., кадастровий номер ділянки: :91:176:0025, також складає - 14599680,42 грн.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 № 939 (зареєстрованого від 31.01.2011 за № 91-6-00925) ставка податку застосовується в розмірі 11,25% від нормативної грошової оцінки.

Головним управління ДПС у м. Києві сформоване податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 №-2615 на суму податкового зобов`язання 1642464,05 грн. з орендної плати з фізичних осіб (КБК 18010700) ОСОБА_1 за 2019 рік.

Відповідно до Інформації про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА від 29.05.2018 № 1383469, місце проживання позивача з 08.09.2017 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , приватний будинок.

Податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 № -2615 на суму податкового зобов`язання 1642464,05 грн з податку на майно в частині плати за землю (орендній платі за землю з фізичних осіб (КБК 18010700) за 2019 рік надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: м. Київ, Печерський район, вул. Добровольчих батальйонів, буд. 27, яке відповідно до відмітки «Укрпошти» повернуто відправнику.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі - ПК України).

Згідно зі змісту ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема:

- вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

- подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

- сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

- подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку);

- подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством;

- забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до положення ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Разом з тим, земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 року № 2768 - ІІІ (далі - ЗК України), а справляння плати за землю - ПК України.

Статтею 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним.

Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України зазначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок, земельних часток (паїв) а також постійних землекористувачів.

Згідно з підпунктом 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Відповідно до пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди; Згідно з п. 286.1. ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 270 ПК України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнтів індексації (ст. 271 ПК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Пунктом 288.1 статті 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст. 288 ПК України).

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288 ПК України).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

- не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки (п. 288.5 ст. 288 ПК України);

- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України)

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що згідно бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку (станом на момент подачі позову) в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДПС у м. Києві, як платник податку на майно, в частині плати за землю фізичних осіб (орендна плата з фізичних осіб) за земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0775 га. (775 кв. м.), кадастровий номер ділянки: :91:176:0025, відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 року № 939 (договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 31.01.2011 року за № 91-6-00925 у книзі записів державної реєстрації договорів).

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.05.2019 виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, нормативна грошова оцінка земельної ділянки яка знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , площею 775 кв.м., кадастровий номер ділянки: :91:176:0025, складає - 14599680,42 грн.

Отже, відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 року № 939 (зареєстрованого від 31.01.2011 року за № 91-6-00925) застосовується ставка податку в розмірі - 11,25% від нормативної грошової оцінки.

Таким чином, враховуючи вище викладене, Головним управлінням ДФС у м. Києві (правонаступник - ГУ ДПС у м. Києві) було сформоване ППР від 26.04.2019 року №-2615 на суму 1642464,05 грн. по орендній платі з фізичних осіб (КБК 18010700) ОСОБА_1 .

Сума податкового зобов`язання на 2020 рік розрахована наступним чином: 14599680,42 грн х 11,25% = 1642464,05 грн., де: 14599680,42 грн - нормативна грошова оцінка земельної ділянки; 11,25% - ставка податку, відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 року № 939. Договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 31.01.2011 року за № 91-6-00925 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до Інформації про реєстрації місця проживання особи, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА від 29.05.2018 року № 1383469, місце проживання ОСОБА_1 з 08.09.2017 року зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 , приватний будинок.

Наразі, вищезазначене податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 року № -2615 на суму 1642464,05 грн. по податку на майно в частині плати за землю (орендній платі за землю з фізичних осіб (КБК 18010700) було надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу 01015, м. Київ, вул. Добровольчих Батальйонів, буд. 27, (номер поштового відправлення - 877) та відповідно до відмітки «Укрпошти» було повернуто відправнику - ГУ ДФС у м Києві (правонаступник - ГУ ДПС у м. Києві).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Наказу МФУ від 28.12.2015 року № 1204 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами ППР платникам податків» із змінами і доповненнями (далі Порядок) ППР за формою «Ф» роздруковується в одному примірнику, та надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Податковим кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Наразі, пунктом 3 розділу ІІІ Порядку передбачено, що ППР вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення.

У той же час, колегія суддів враховує, що відповідно до вимог п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, всі фізичні особи-платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Державного реєстру фізичних осіб (прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, місце народження, інколи навіть - дата народження) протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначені у Положенні про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822 (набрало законної сили 21.11.2017 року).

Внесення змін відбувається шляхом подання Заяви про зміну даних, які вносяться до Облікової картки та Повідомлення за формо № 5ДР або Заяви за формою № 5ДРП (для осіб, які через релігійні переконання відмовилися від РНОКПП) особисто або через представника до контролюючого органу за місцем проживання протягом 3 робочих днів, або до будь-якого контролюючого органу (у цьому разі строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Державного реєстру фізичних осіб за ОСОБА_1 обліковувалася податкова адреса: « АДРЕСА_3 ».

Відомості, щодо зміни місця реєстрації (проживання) в порушення п. 70.7 ст. 70 Кодексу, ОСОБА_1 до Державного реєстру фізичних осіб станом на дату формування податкового повідомлення-рішення, а саме: 26.04.2019 року - не вносились.

Також, колегія суддів враховує, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до даних Державного земельного кадастру, інформація була актуальною щодо того, що ОСОБА_1 є орендарем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Стосовно тверджень позивача, що відповідно до пункту 2.2 договору оренди від 25.12.2010 нормативно грошова оцінка Земельної ділянки становить 6 060 584,91 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Наразі, зміна нормативної грошової оцінки Земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України, відповідно до пункту 4.6. Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 року № 939.

Так, договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 31.01.2011 року за № 91-6-00925 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до п. 289.1. ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до пп. 14.1.125. п. 14.1. ст.14 ПК України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин;

Підпунктом 20.1.3. пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали.

Порядок обміну інформацією між органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається Кабінетом Міністрів України (пп.12.3.3 п. 12.3 ст. 12ПК України).

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29 вересня 2016 року № 333, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1392/29522, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно до п. 4. Положення про Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; організовує виконання на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Враховуючи вищезазначене, нормативна грошова оцінка була проведена уповноваженим органом - Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.05.2019 року виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 775 кв. м., кадастровий номер ділянки: :91:176:0025, складає - 14599680,42 грн.

При цьому, колегія суддів додатково звертаємо увагу, що згідно з пунктом 288.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Отже, враховуючи, що договір оренди чинний на момент звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом, а також, що позивачем не надано жодних підтверджуючих документів про перехід права користування земельною ділянкою, який оформлений у встановленому законом порядку, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 продовжує бути орендарем земельної ділянки за адресою: м. Київ, пров. Рильський, 4.

Про те, що позивач не має наміру припиняти право користування земельною ділянкою підтвердив і її представник суду апеляційної інстанції.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 01.09.2025р.)