Справа № 380/9501/25
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 рокусправа № 380/9501/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, про визнання протиправним та скасування рішення.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство «Соломія-Сервіс» (далі позивач, ПП «Соломія-Сервіс») з позовом до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі відповідач, ЗМУ Держпраці), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П від 04.04.2025.

Ухвалою суду від 16.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з 24.03.2025 по 04.04.2025 провів позапланову перевірку ПП «Соломія-Сервіс» щодо дотримання вимог законодавства у сфері праці. За результатами перевірки складено Акт від 04.04.2025 №ЗХ/ЛВ/9491/023622, яким встановлено порушення вимог законодавства про працю. На підставі акта відповідач склав припис про усунення виявлених порушень №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П від 04.04.2025, яким зобов`язано директора ПП «Соломія-Сервіс» усунути порушення вимог законодавства про працю. Позивач вважає такий припис протиправним, оскільки оформлення трудових відносин здійснював відповідно до норм чинного законодавства. Окрім цього, позивач вказує, що у спірному приписі відповідач не конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених на його думку порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність. Також, позивач вказує, що відповідач під час здійснення позапланової перевірки мав з`ясовувати лише питання які стосуються прав особи яка звернулась з відповідною скаргою, однак перевірка проведена щодо ширшого обсягу питань, що додатково свідчить про протиправність спірного припису.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що ЗМУ Держпраці повністю дотримано встановлену чинним законодавством процедуру здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю). Щодо зауважень позивача про помилковість адреси здійснення господарської діяльності та проведення перевірки відповідач вказав, що діалог із працівником відповідача, інформація з відкритих джерел свідчить, що місцезнаходження аптечного закладу позивача є пр. Червоної Калини, 94А. Навіть за умови допущення посадовою особою ЗМУ Держпраці технічної помилки під час складання акту та припису, така помилка не впливає на суть виявлених порушень та ні нівелює факту недотримання позивачем вимог законодавства про працю.

Також, відповідач вказав, що діалог із працівником (прибиральницею) Беган Надією свідчить, що така працює в аптечному закладі позивача без укладення трудового договору. Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт укладення позивачем відповідних договорів з контрагентами на надання клінінгових послуг. Позивач не надав жодного примірника чи копії таких договорів, попри процесуальний обов`язок обґрунтувати свої аргументи доказами. Це свідчить про відсутність факту укладення таких договорів взагалі, або про навмисне приховування інформації, яка могла б підтвердити, що жоден з контрагентів не є фактичним роботодавцем ОСОБА_1 . Згідно з інформацією з реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, станом на 24.03.2025 ОСОБА_2 не перебувала у трудових відносинах із позивачем, що підтверджує відсутність оформлення трудового договору, незважаючи на систематичне виконання трудової функції в інтересах, за рахунок і під контролем роботодавця. Адміністрацією позивача до початку роботи в узгоджений із працівниками спосіб не поінформовано, а саме: ОСОБА_3 (прийнята на посаду фармацевта з 20.03.2025), ОСОБА_4 (прийнята на посаду касира з 24.02.2025) та ОСОБА_5 (прийнята на посаду асистент фармацевта з 14.03.2023) про умови праці. У ході перевірки не надано жодного документального підтвердження щодо визначених умов праці, умов оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат. У випадку позивача колективний договір, правила внутрішнього трудового розпорядку, штатний розпис, положення про оплату праці тощо або не містять належної інформації та не доводився до відома працівників у спосіб, передбачений законом. Позивачем неналежно ведеться облік робочого часу працівників, оскільки обов`язок бути на роботі за 10 хвилин до зміни та виконувати дії, описані у посадовій інструкції, становить реальне виконання трудових обов`язків, і не може вважатися часом відпочинку або поза межами робочого часу. Встановлення таких правил без відображення цього часу в облікових документах (табелях обліку робочого часу тощо) є порушенням порядку обліку фактично відпрацьованого часу та трудових прав працівника, зокрема права на своєчасну та повну оплату праці.

Також, відповідач вказав, що форма припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю (форма 8), затверджена наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 27.10.2020 №2161. У зазначеній формі відсутня вказівка про необхідність тлумачення суб`єкту господарювання способів та методів усунення виявлених порушень. Жодної іншої форми даного виду документа, яку повинні використовувати у своїй діяльності територіальні органи Держпраці, не існує. В спірному приписі зазначено про виявлені порушення, які допущені Позивачем та визначено, які саме положення нормативно-правових актів порушено. Окрім того, звертаємо особливу увагу суду, що відповідно до абзацу 19 статті 10 Закону №877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право отримувати консультативну допомогу від органу державного нагляду (контролю) з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного нагляду (контролю). Зазначене право кореспондує обов`язку контролюючого органу надати таку консультаційну підтримку (абзац 7 частини 2 статті 8 Закону №877). Про консультативну підтримку суб`єктів господарювання описано в статті 19 Закону №877.

Представник позивача подав до суду клопотання про долучення доказів, в якому додатково вказав, що в частині непроінформування працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 про умови праці та відсутність встановленого порядку організації роботи працівників за змінним графіком (пункти 3, 5 частини 1 статті 29 КЗпП) позивач пояснював, що такий обов`язок ПП «Соломія-Сервіс» дотримано. На підтвердження вказаних доводів до позовної заяви долучено накази про прийняття на роботу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , в яких вказано, що особи повідомлені про тривалість робочого тижня, розмір заробітної плати, розмір надбавок за нічні години, з виробничою санітарією, технікою безпеки, гігієною праці, робочим місцем, посадовими обов`язками, діючими на підприємстві локальними актами, правами та обов`язками, умовами праці. Крім того, представник позивача звертав увагу на те, що в наказах про прийняття на роботу вказане місце праці, тривалість робочого тижня, надбавка тощо. У частині порушення частини 1 статті 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» позивач зазначив, що на вимогу контролюючого органу на підтвердження здійснення ПП «Соломія-Сервіс» ведення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи та витрат на оплату праці було надано табелі обліку використання робочого часу, які містять повну та достовірну інформацію. Підготовчий період тривалістю 10 хв, зазначений у Правилах внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечно не може бути віднесено до робочого часу, а тому, ПП «Соломія-Сервіс» ведеться достовірний облік робочого часу працівників.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про долучення доказів. Зазначив, що представником позивача подані постанови Франківського районного суду м. Львова про закриття провадження в справах про притягнення директора ПП «Соломія-Сервіс» до адміністративної відповідальності, однак суд адміністративної юрисдикції не пов`язаний правовими висновками, викладеними у справі про адміністративне правопорушення, щодо юридичної оцінки вчиненого особою діяння. Непритягнення посадової особи позивача до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 41 КУпАП, не може ставитись в залежність до можливості притягнення позивача як юридичної особи до відповідальності за порушення законодавства про працю. Отже, рішення, на які посилається позивач, не є обов`язковими для адміністративного суду та не можуть автоматично прийматися як докази правомірності дій позивача, оскільки не містять преюдиційних обставин у повному розумінні закону.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Також, вказав, що згідно з витягом з Ліцензійного реєстру провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів від 30.10.2024 місцем знаходження аптечного закладу є: м. Львів, пр. Червоної Калини, 94. Однак у всіх наданих відповідачем документах адреса аптечного закладу ПП «Соломія-Сервіс» вказано неправильно. Щодо допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору представник позивача вказав, що після отримання на адвокатські запити 03.06.2025 позивач звернувся суду з клопотанням про поновлення строку та доручення до матеріалів справи доказів, серед яких відповідь ТОВ «МАУСТА» на адвокатський запит від 16.05.2025, договір №02/01/2025 СС-МСТ від 02.01.2025, постанови Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2025 у справах №465/3009/25 та №465/3010/25, в яких розглянуто встановлені у спірному приписі порушення в порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. У відповіді на адвокатський запит вказано, що ТОВ «МАУСТА» залучає гр. ОСОБА_6 до надання послуг з прибирання за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 94, які надаються ПП «Соломія-Сервіс» на підставі договору №02/01/2025 СС-МСТ від 02.01.2025. Водночас у договорі №02/01/2025 СС-МСТ від 02.01.2025 визначено перелік аптечних закладів та адрес їх місце знаходження де надаються послуги з прибирання. Серед таких закладів і аптека за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 94. Крім того, вказані обставини встановлені у постанові Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2025 у справі №465/3010/25. Представник позивача звернув увагу на помилковість покликань відповідача про відсутність у згаданих постановах преюдиції, оскільки ці постанови належить використати в частині встановлених обставин, а не в частині правової оцінки. Щодо обов`язку повідомити працівників про умови праці представник позивача вказав, що інформування ПП «Соломія-Сервіс» працівників, які вказані у приписі, про правила внутрішнього трудового розпорядку, з виробничою санітарією, технікою безпеки, гігієною праці і протипожежною охороною, охороною праці, з робочим місцем, посадовими обов`язками, визначеними посадовою інструкцією, а також, діючим на підприємстві локальними актами; з правами, обов`язками, умовами праці, підтверджується їх підписами на наказах про прийняття на роботу. Водночас покликання відповідача про відсутність конкретної інформації про умови праці в наказах, не спростовує факт ознайомлення працівників ПП «Соломія-Сервіс» з правила внутрішнього трудового розпорядку, права та обов`язки, а також умови праці, а отже й дотримання позивачем вимог пункту 5 статті 29 КЗпП. Щодо обліку робочого часу представник позивача зазначив, що в листі Міністерства праці та соціальної політики України «Про режим роботи, тривалість робочого часу і часу відпочинку» від 22.06.2007 вказано, що робочий час, це час протягом якого працівник зобов`язаний виконувати обов`язки за трудовим договором. В контексті викладеного важливо пояснити, що жодних доказів друкування нульового чеку чи виконання інших трудових функцій до початку робочого дня відповідачем не надано. Такі доводи є припущеннями, а тому не можуть спростувати обставини, якими Позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги. Факт того, що вказані у приписі працівники не виконують трудових обов`язків до початку робочого часу є обставиною, що встановлена у рішенні суду, яке набрало законної сили та не спростований жодним доказом з боку відповідача. Водночас з приводу доводів відповідача, що час переодягання працівників, вдягання халату, бейджа входить до робочого часу який підлягає обліку то такі не мають за собою жодного нормативного обґрунтування.

Також, зазначив, що у зверненні на підставі якого проводилася перевірка вказано, що заявник працювала за адресою м. Львів, вул. Мазепи, 25А, однак у направленнях вказані інші адреси, що очевидно виходить за межі підстав для здійснення такого заходу. Також, у зверненні заявниця не вказувала про необхідність перевірки питань з приводу оформлення трудового договору; обміну документами, архівного зберігання та обміну документів, змін істотних умов часу та припинення трудових відносин.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких повторно наголосив на встановлених порушеннях ПП «Соломія-Сервіс» та помилковість покликань представника позивача на висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду та Верховного Суду. Також, вказав, що законодавство зобов`язує посадових осіб контролюючого органу зберігати конфіденційність щодо скарг, які надходять до органу державного нагляду (контролю), виключаючи інформацію про особу заявника, спосіб подання, а також, обставини, що можуть призвести до його ідентифікації.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, заперечень, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Соломія-Сервіс» зареєстроване як юридична особа 20.11.1998, податковий номер платника податків: 30163496; основний вид економічної діяльності: 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.

До ЗМУ Держпраці на ім`я керівника ЗМУ Держпраці надійшла скарга колишньої працівниці ПП «Соломія-Сервіс» (прізвище особи закреслено) датована 27.02.2025. У скарзі колишня працівниця ПП «Соломія-Сервіс» вказала, що вона працювала в «Ощад Аптеці» за адресою м. Львів, вул. І. Мазепи, 25А., без вихідних та належної компенсації-винагороди. Позивачем порушено вимоги законодавства про працю в частині розірвання трудового договору щодо виплати належних сум заробітної плати при звільненні. Неодноразові звернення до позивача не дали позитивного результату. Тому, заявниця просила «участі ввіреної установи у вирішенні викладеного непорозуміння, вжити заходів до наведення належного правопорядку та поновлення порушених законних прав та інтересів».

Листом від 12.03.2025 №ЦА-1412/1..3/2.4.1-25а Державна служба України з питань праці повідомила відповідача про надання погодження на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, ПП «Соломія-Сервіс».

Відповідач видав наказ від 21.03.2025 №166/ЗХ-ЗК та направлення від 21.03.2025 №ЗХ/1/5137-25, якими заступника начальника відділу з питань праці південного регіону Управління інспекційної діяльності у Львівській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та інспекторів праці вказаного відділу уповноважено на проведення позапланового заходу зі здійснення державного (нагляду) контролю у формі перевірки щодо додержання законодавства про працю з питань оформлення трудового договору, особливостей обміну документами, організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у роботодавця, зміни істотних умов праці, робочого часу та часу відпочинку, ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці, оплати праці, законності припинення трудових договорів, виплати грошової компенсації відповідно до статті 24 Закону України «Про відпустки» ПП «Соломія-Сервіс» в період з 24.03.2025 по 04.04.2025. Місцезнаходження юридичної особи: 79053, м. Львів, вул. Бойчука, 5/117; місця провадження господарської діяльності: м. Львів, вул. Гашека 15а; м. Львів, вул. Васильківського, 1; м. Львів вул. пр. Ч. Калини, 94а; м. Львів, вул. Шевченка, 364; м. Львів, вул. Мазепи, 12; м. Львів, вул. Хімічна, 5; м. Львів, вул. В. Великого, 61; м. Львів, вул. Виговського, 3; м. Львів, вул. Наукова, 64; м. Львів, вул. Юрія Руфа, 15; м. Львів, вул. Широка, 64; м. Львів, вул. Навроцького, 23; м. Львів, вул. П. Орлика, 4; м. Львів, вул. пр. Ч. Калини, 97; м. Львів, вул. Заводська, 8; м. Винники, вул. Галицька, 18; м. Львів, пр. Чорновола, 95; м. Львів, вул. Мазепи, 25А; м. Львів, вул. Федьковича, 51.

Посадовими особами ЗМУ Держпраці у присутності директора ПП «Соломія-Сервіс» Матківського А.Ю. у період з 16:20 год. 24.03.2024 по 15:00 год. 04.04.2024 проведено позапланову перевірку підприємства.

За результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) уповноваженими особами відповідача складено акт від 04.04.2025 №ЗХ/ЛВ/9491/023622, яким зафіксовано порушення вимог частини 1 статті 21, частини 4 статті 24, пунктів 3,5 частини 1 статті 29 КЗпП України та частини 1 статі 7, частини 1 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

У зв`язку із встановленням порушення вимог законодавства про працю ЗМУ Держпраці складено припис №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П від 04.04.2025 про усунення виявлених порушень законодавства.

Також, ЗМУ Держпраці склало протоколи про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П/ПТ та №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П/1ПТ від 04.04.2025.

Постановами Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2025 у справах №465/3009/25 та №465/3010/25 закрито провадження відносно ОСОБА_7 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частинами 1, 3 статті 41 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки позивач з оскарженим приписом не погодився, вважає його протиправним та таким, що порушує його права, звернувся до суду з метою скасування такого.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до статті 4 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Частиною 1 статті 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі Положення №96).

Пунктом 1 Положення №96 визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктами 6, 9 пункту 4 Положення №96 визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює:

- державний контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю;

- державний контроль за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Пунктом 7 Положення №96 встановлено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V) державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Основними принципами державного нагляду (контролю) є, зокрема, об`єктивність та неупередженість здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв;

здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;

відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

Також, Державний нагляд (контроль) здійснюється з дотриманням принципів, визначених Законом України «Про адміністративну процедуру» (стаття 3 Закону №877-V).

Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) визначені у статті 4 Закону №877-V.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку (частина 3 статті 4 Закону №877-V).

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). (абзац 8 частини 4 статті 4 Закону №877-V).

Органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу (частина 8 статті 4 Закону №877-V).

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи-підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи (частина 11 статті 4 Закону №877-V).

Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання) (частина 11 статті 4 Закону №877-V).

При здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів (частина 15 статті 4 Закону №877-V).

Частиною 1 статті 6 Закону №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Також, статтею 6 Закону №877-V встановлено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Відповідно до частин 1, 2 статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення) (абзац 1 частини 5 статті 7 Закону №877).

Права суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені статтею 10 Закону №877-V.

Відповідно до цієї статті суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема:

бути поінформованим про свої права та обов`язки;

вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;

перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;

бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб;

одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю);

надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта;

оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб;

вести журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та вимагати від посадових осіб органів державного нагляду (контролю) внесення до нього записів про здійснення таких заходів до початку їх проведення;

з`ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.

Обов`язки суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) передбачені статтею 11 Закону №877-V.

Відповідно до цієї статті суб`єкт господарювання зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;

виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;

одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:

- дату складення акта;

- тип заходу (плановий або позаплановий);

- форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);

- предмет державного нагляду (контролю);

- найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;

- найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі-підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно з частиною 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (частина 8 статті 7 Закону №877).

Частиною 1 статті 12 Закону №877-V встановлено, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Слід зауважити, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 (далі Указ №64/2022) у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє на теперішній час.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-ІХ (далі Закон №2136-ІХ) у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються у порядку, встановленому Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються:

за наявності підстав, визначених абзацами п`ятим, восьмим, дев`ятим, десятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

за зверненням Київської міської військової адміністрації або обласної військової адміністрації;

у зв`язку з невиконанням суб`єктом господарювання приписів про усунення порушень вимог законодавства, виданих після 1 травня 2022 року.

У період дії воєнного стану у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), штрафи, передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України, не застосовуються.

Приписами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд встановив, що за результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) уповноваженими особами відповідача складено від 04.04.2025 №ЗХ/ЛВ/9491/023622, яким зафіксовано порушення вимог частини 1 статті 21, частини 4 статті 24, пунктів 3,5 частини 1 статті 29 КЗпП України та частини 1 статі 7, частини 1 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

У зв`язку із встановленням порушення вимог законодавства про працю ЗМУ Держпраці складено припис №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П від 04.04.2025 про усунення виявлених порушень законодавства.

Також, ЗМУ Держпраці склало протоколи про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П/ПТ та №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П/1ПТ від 04.04.2025.

Постановами Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2025 у справах №465/3009/25 та №465/3010/25 закрито провадження відносно ОСОБА_7 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частинами 1, 3 статті 41 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо суті виявлених порушень суд зазначає, що згідно з частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас згідно з частиною 7 статті 78 КАС України для суду не є обов`язковою саме правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи.

Таким чином, під час розгляду справи не підлягають доказуванню раніше встановлені обставини рішенням суду, що набрало законної сили, зокрема, в адміністративній справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Водночас надана судом правова оцінка щодо певного факту не є обов`язковою для суду при розгляду іншої справи.

Верховний Суд у постанові від 07.07.2022 у справі №160/13426/19, висловлюючи висновки щодо застосування норм статті 78 КАС України, зазначав, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом частини 4 статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, у якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Суд звертає увагу, що преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Отже, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається.

Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.02.2023 у справі №815/1131/18.

Водночас преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Таким чином, преюдиційними можуть бути, за визначених у КАС України умов, саме обставини, встановлені у судовому рішенні, яке набуло законної сили. Проте преюдиція не поширюється на правову оцінку таких обставин, оскільки відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таке застосування норм процесуального права відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у пункті 32 постанови від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 (провадження №12-144гс18), згідно з яким преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Постановами Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2025, які набрали законної сили 02.06.2025, у справах №465/3009/25 та №465/3010/25 закрито провадження відносно ОСОБА_7 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частинами 1, 3 статті 41 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо порушення позивачем пунктів 3,5 частини 1 статті 29 КЗпП України, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 3, 5 статті 29 КЗпП України обов`язок роботодавця до початку роботи роботодавець зобов`язаний в узгоджений із працівником спосіб поінформувати працівника про права та обов`язки, умови праці, правила внутрішнього трудового розпорядку або умови встановлення режиму роботи, тривалість робочого часу і відпочинку, а також про положення колективного договору (у разі його укладення).

Так, постановою Франківського районного суду м. Львова у справі №465/3009/25 від 21.05.2025, яка набрала законної сили 02.06.2025, встановлено: […] наказами про прийняття на роботу асистента фармацевта ОСОБА_3 (наказ №482-К від 19.03.2025), касира ОСОБА_4 , (наказ №280-К від 21.02.2025) та фармацевта Бонк Ю.Р. (наказ №260-К від 13.03.2023) які містять інформацію про тривалість робочого тижня, розмір заробітної плати (оклад), розмір надбавки за нічні години, з виробничою санітарією, технікою безпеки, гігієною праці, робочим місцем, посадовими обов`язками, які визначені посадовою інструкцією, а також діючими на Підприємстві локальними актами; з правами та обов`язками, умовами праці, факт ознайомлення працівників з умовами праці підтверджується їх підписами на наказах про прийняття на роботу, копії яких додаються.

[…] згідно долученою захисником посадовою інструкцією, асистент фармацевт ОСОБА_3 ознайомилась 20.03.2025, у вказаній інструкцій чітко визначено завдання та обов`язки (розділ 2) та права (розділ 3), зазначено, що працівник повинен знати Правила внутрішнього трудового розпорядку (пункт 5.15 розділу 5), в яких передбачено режим роботи тривалість робочого часу і відпочинку. Згідно абзацу 2 пункту 12 розділу 2 посадової інструкції асистент фармацевта ознайомлюється із графіками виходу на роботу через систему Бітрікс 24, документи розміщені у внутрішньому корпоративному порталі. Ознайомлення підтверджується через відповідне завдання або кнопку «Ознайомлений(-а)».

В наказі про прийняття на роботу 482-к від 19.03.2025 чітко зазначено місце праці: аптека №5, посада асистент фармацевта, розмір заробітної плати (оклад) 8800,00 грн., вказана надбавка за вечірні години 20%, тривалість робочого тижня - 40 год.

З посадовою інструкцією касира ОСОБА_4 ознайомилась 25.03.2025. В посадовій інструкції чітко визначено завдання та обов`язки (розділ 2) та права (розділ 3), зазначено, що працівник повинен знати Правила внутрішнього трудового розпорядку (пункт 5.21 розділу 5), в яких передбачено режим роботи тривалість робочого часу і відпочинку.

Згідно абзацу 2 пункту 13 розділу 2 посадової інструкції касир ознайомлюється із графіками виходу на роботу через систему Бітрікс24, документи розміщені у внутрішньому корпоративному порталі. Ознайомлення підтверджується через відповідне завдання або кнопку «Ознайомлений(-а)».

В наказі про прийняття на роботу 280-к від 21.02.2025 чітко зазначено місце праці: аптека № 270, посада касир, розмір заробітної плати (оклад) 8550,00 грн., вказана надбавка за вечірні години 20%, тривалість робочого тижня - 40 год.

З посадовою інструкцією асистента фармацевта ОСОБА_5 ознайомилась 14.03.2023. В посадовій інструкції чітко визначено завдання та обов`язки (розділ 2) та права (розділ 3), зазначено, що працівник повинен знати Правила внутрішнього трудового розпорядку (пункт 5.15 розділу 5), в яких передбачено режим роботи тривалість робочого часу і відпочинку. Згідно абзацу 2 пункту 12 розділу 2 посадової інструкції асистент фармацевта ознайомлюється із графіками виходу на роботу через систему Бітрікс24, документи розміщені у внутрішньому корпоративному порталі. Ознайомлення підтверджується через відповідне завдання або кнопку «Ознайомлений(-а)».

В наказі про прийняття на роботу 260-к від 13.03.2023 чітко зазначено місце праці: аптека № 125, посада асистент фармацевта, розмір заробітної плати (оклад) 7150,00 грн., вказана надбавка за вечірні години 20%, тривалість робочого тижня - 40 год.

В посадових інструкціях вищевказаних працівників, чітко визначені права та обов`язки працівника та обов`язок знати Правила внутрішнього трудового розпорядку а з графіками виходу на роботу працівники повідомляються через CRM систему «Бітрікс24».

Тобто, такі документи та графіки розміщені у внутрішньому корпоративному порталі, а ознайомлення з ними відбувається через відповідне завдання або кнопку «Ознайомлений (-а)».

Представник ПП «Соломія-Сервіс» у справі, що розглядається, також до позовної заяви долучив накази (розпорядження) про прийняття на роботу («типова форма №П-1, ЗАТВЕРДЖЕНО наказом Держкомстату України від 5 грудня 2088 р. №489») асистента фармацевта ОСОБА_3 , (№482-К від 19.03.2025), касира Закали І.М, (№280-К від 21.02.2025) та фармацевта Бонк Ю.Р. (№260-К від 13.03.2023).

Суд зауважує, що відповідно до змісту вказаних наказів такі містять інформацію, зокрема, про тривалість робочого дня (тижня) (40 год), оклад (тарифну ставку) (8800,00 грн), надбавку за вечірні години (20%), надбавки за нічні години (20%), робочого місяця («Аптека №5 АПТЕКА БАМ», «Аптека №270 ПОДОРОЖНИК мережа аптек», «Аптека №125 ПОДОРОЖНИК мережа аптек»).

Окрім цього, суд звертає увагу, що у кожному наказі проставлено особисті підписи працівників ОСОБА_3 (19.03.2025), ОСОБА_4 (21.02.2025) та ОСОБА_5 (13.03.2023) про: ознайомлення із наказом (розпорядженням), проведення вступного інструктажу, ознайомлення із правилами внутрішнього трудового розпорядку, з виробничою санітарією, технікою безпеки, гігієною праці і протипожежною охороною, охороною праці; з робочим місцем, посадовими обов`язками, визначеними посадовою інструкцією, а також діючими на підприємстві локальними актами; з правами та обов`язками, умовами праці.

Також, до матеріалів справи Представник ПП «Соломія-Сервіс» долучив посадові інструкції ОСОБА_3 , Закали І.М. та Бонк Ю.Р. Кожна із таких інструкцій містить інформацію про: загальні положення (розділ 1), завдання та обов`язки (розділ 2), права (розділ 3), відповідальність (розділ 4), вимоги до знання законодавства (розділ 5 «повинен знати»), кваліфікаційні вимоги (розділ 6) та кінцеві положення (розділ 7).

Зокрема, пунктом 12 розділу 2 посадових інструкцій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та пунктом 2.13 розділу 2 посадової інструкції ОСОБА_4 передбачено, що працівник ознайомлюється із графіком виходу на роботу через систему Бітрікс24, документи розміщені у внутрішньому корпоративному порталі. Ознайомлення підтверджується через відповідне завдання або кнопку «Ознайомлений (-а)».

Суд звертає увагу, що у кожній посадовій інструкції проставлено особисті підписи працівників ОСОБА_3 (20.03.2025), ОСОБА_4 (24.02.2025) та ОСОБА_5 (14.03.2023).

Отже, з огляду на викладене суд висновує, що накази (розпорядження) ПП «Соломія-Сервіс» та посадові інструкції містять всю необхідну інформацію та підтверджують той факт, що працівники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до початку роботи ознайомлені із правами та обов`язками, умовами праці, правилами внутрішнього трудового розпорядку. Окрім цього, у наказ проставлено особисті підписи працівників про проведення перед початком роботи необхідних інструктажів.

Щодо порушення позивачем частини 1 статті 7, частини 1 статті 10 Закону №2136-ІХ, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 7 та частиною 1 статті 10 Закону №2136-ІХ у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів на територіях активних та можливих бойових дій, перелік яких затверджений у порядку, встановленому законодавством, визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці. Заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

З позиції відповідача позивачем порушено приписи частини 1 статті 7 та частини 1 статті 10 Закону №2136-ІХ, оскільки пунктами 3.1.1. та 3.1.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку ПП «Соломія-Сервіс» встановлено обов`язок вчасно, за 10 хвилин до початку роботи, прибути на робоче місце за повідомленою роботодавцем адресою і підготуватися до виконання своїх трудових обов`язків та почати роботу відповідно до режиму роботи, встановленого на Підприємстві, однак до табелів обліку робочого часу працівників не включено 10 хв до та після робочого часу.

За зальним правилом робочий час є часом під час якого працівник перебуває на робочому місці та виконує свої посадові обов`язки. Тоді як час, поза межами робочого часу, визначається як час відпочинку.

Робочий час, відповідно до пункту 1 Директиви 2003/88/ЄС означає будь-який період, під час якого працівник працює, знаходиться в розпорядженні роботодавця, виконує свою діяльність або обов`язки відповідно до національного законодавства та (або) практики.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України «Про режим роботи, тривалості робочого часу і часу відпочинку» від 22.06.2007 визначено, що робочий час це час, протягом якого працівник зобов`язаний виконувати обов`язки за трудовим договором.

Також, в абзацах 2, 3 пункту 17 Галузевих правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників закладів, установ, організацій та підприємств системи охорони здоров`я України, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я №204-о від 18.12.2000, передбачено, що кожен працівник зобов`язаний відмітити свій прихід на роботу до початку роботи, а по закінченні робочого дня залишати робоче місце у порядку, встановленому у закладі, установі, організації, підприємстві.

Час, витрачений на переодягання перед початком і після закінчення робочого дня (зміни), не входить в облік робочого часу.

Водночас відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та Правил роздрібної реалізації лікарських засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1997 №447, аптеки віднесено до закладів охорони здоров`я.

З огляду на викладені норми права суд висновує, що спірних 10 хв до початку роботи, які призначені для підготовки працівника до виконання своїх трудових обов`язків, не включаються до обліку робочого часу.

Окрім цього, як слушно зауважив представник позивача, відповідачем не надано жодних доказів друкування «нульового чеку» чи виконання інших трудових функцій до початку робочого дня. Таким чином, вказані у спірному приписі працівники не виконують трудових обов`язків до початку робочого часу.

Також суд звертає увагу, що у постанові Франківського районного суду м. Львова у справі №465/3009/25 від 21.05.2025, яка набрала законної сили 02.06.2025, встановлено: «[…] На вимогу контролюючого органу на підтвердження достовірного обліку виконуваної працівниками роботи та обліку витрат на оплату праці Підприємством надавалися табелі обліку використання робочого часу, які підтверджують здійснення Підприємством достовірного обліку виконуваної працівниками роботи і забезпечення належного бухгалтерського обліку витрат на оплату праці.

Підприємство надало до перевірки відомості про виплату заробітної плати та авансів працівників, в яких відображено достовірні дані щодо нарахованих сум заробітної плати кожного з працівників та утримання із заробітної плати кожного працівника […].

Крім того, в Протоколі не зафіксовано, які саме працівники та в яких аптечних закладах повідомляли про виконання трудових обов`язків до початку роботи».

При цьому, суд зазначає, що і в акті від 04.04.2025 №ЗХ/ЛВ/9491/023622 та спірному приписі №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П від 04.04.2025 посадовими особами відповідача також не вказано які саме працівники повідомляли їх про початок роботи «на 10-15 хв. раніше графіку роботи аптеки» та закінчення «на 10-15 хв. пізніше графіку роботи аптеки».

З огляду на викладене суд висновує, що ПП «Соломія-Сервіс» належно здійснює облік робочого часу працівники, не включаючи до такого час на підготовку працівників до виконання трудових обов`язків.

Також, слід звернути увагу, що згідно з частиною 1 статті 7 Закону №2136-ІХ у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів на територіях активних та можливих бойових дій, перелік яких затверджений у порядку, встановленому законодавством, визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

Однак згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 №376, місто Львів не належить до жодної з категорій території, що визначені частиною 1 статті 7 Закону №2136-ІХ.

Щодо порушення позивачем частини 1 статті 21, частини 4 статті 24 КЗпП України, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Частиною 4 статті 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Франківського районного суду м. Львова у справі №465/3010/25 від 21.05.2025, яка набрала законної сили 02.06.2025, встановлено: «[…] захисником додано відповідь на адвокатський запит ТОВ «МАУСТА» від 16.05.2025 згідно якої вбачається, що 02.01.2025 між ТОВ «МАУСТА» та ПП «Соломія Сервіс» укладено Договір про надання послуг з прибирання №02/01/2025 СС-МСТ за умовами якого ТОВ «МАУСТА» надає ПП «Соломія Сервіс» послуги з прибирання аптечних закладів у м. Львові.

Окрім цього, між ТОВ «МАУСТА» та Беган Надією Стахівною укладено Договір про надання послуг за умовами якого, ОСОБА_6 надає послуги прибирання та залучена до прибирання аптечного закладу за адресою: м. Львів, пр-т. Червоної Калини, 94 який обслуговується згідно Договору №02/01/2025 СС-МСТ від 02.01.2025».

Покликання відповідача, що ТОВ «МАУСТА» не може надавати клінінгові послуги, оскільки основним видом діяльності ТОВ «МАУСТА» є 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», суд оцінює критично, оскільки згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «МАУСТА» (ЄДРОПУ 44720521) задекларовано окрім основного виду діяльності ще 32 види господарської діяльності.

Згідно з відповіді на адвокатський запит від 16.05.2025 ТОВ «МАУСТА» повідомило, що між ним та ПП «Соломія-Сервіс» укладено договір надання послуг з прибирання №02/01/2025 СС-МСТ від 02.01.2025. З метою надання якісних та своєчасних послуг, ТОВ «МАУСТА» залучає до виконання договору інших осіб та підрядників. ОСОБА_6 на підставі договору про надання послуг від 02.01.2025 залучена до прибирання аптечного закладу за адресою м. Львів, пр. Червоної Калини, 94, який обслуговується ТОВ «МАУСТА».

Таким чином, ОСОБА_6 залучена до надання послуг із прибирання аптечного закладу за адресою м. Львів, пр. Червоної Калини, 94, який обслуговується ТОВ «МАУСТА», на підставі цивільно-правового договору.

Так, до матеріалів справи долучено відеозапис №2, на якому ОСОБА_2 повідомляє посадову особу відповідача, що протягом 3-х років працює в аптечному закладі без оформляння трудових відносин.

При цьому, відповідач також, вказує, що згідно з інформацією з реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, станом на 24.03.2025 Беган Надія не перебувала у трудових відносинах із позивачем.

Однак ПП «Соломія-Сервіс» не являється роботодавцем ОСОБА_6 , а тому, не здійснює сплату встановлених законом обов`язкових платежів та повідомлень, зокрема, до Пенсійного фонду України.

Водночас відповідачем також не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів систематичного виконання трудової функції в інтересах, за рахунок і під контролем роботодавця (позивача), про що вказує відповідач у відзиві.

Водночас згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Щодо покликань представника позивача про недоліки проведення заходу позапланового контролю, суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Також, слушним є зауваження представника позивача про те, що згідно з Витягом з ліцензійного реєстру провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів) ПП «Соломія-Сервіс» місце провадження діяльності аптеки №12 м. Львів, пр. Червоної Калини, 94.

Водночас відповідачем проведено захід позапланового контролю за адресою м. Львів, «вул. пр. Ч. Калини, 94а», де ПП «Соломія-Сервіс» не задекларовано провадження діяльності.

Також, постановою Франківського районного суду м. Львова у справі №465/3010/25 від 21.05.2025, яка набрала законної сили 02.06.2025, встановлено, що ПП «Соломія Сервіс» не здійснює жодної господарської діяльності за вказаною у Приписі та Акті адресою.

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що за адресою «вул. пр. Ч. Калини, 94а» позивачем не задекларовано провадження діяльності, суд висновує, що захід позапланового контролю проведено з порушенням частини 1 статті 4 Закону №877-V.

Щодо покликань представника позивача про те, що під час перевірки посадові особи відповідача вийшли за межі перевірки, суд зазначає таке.

За обставин цієї справи позаплановий захід контролю проведено ЗМУ Держпраці на підставі скарги колишньої працівниці ПП «Соломія-Сервіс» (прізвище особи закреслено) датованої 27.02.2025. У скарзі колишня працівниця ПП «Соломія-Сервіс» вказала, що вона працювала в «Ощад Аптеці» за адресою м. Львів, вул. І. Мазепи, 25А., без вихідних та належної компенсації-винагороди. Також, заявниця вказала, що позивачем порушено вимоги законодавства про працю в частині розірвання трудового договору щодо виплати належних сум заробітної плати при звільненні. Неодноразові звернення до позивача не дали позитивного результату. Тому, заявниця просила «участі ввіреної установи у вирішенні викладеного непорозуміння, вжити заходів до наведення належного правопорядку та поновлення порушених законних прав та інтересів».

Так, підставою проведення позапланового заходу контролю стала скарга колишньої працівниці, яка працювала в аптечному закладі позивача за адресою м. Львів, вул. І.Мазепи, 25А, в якій вона просила участі відповідача в питанні дотримання вимог законодавства про працю під час розірвання із нею трудового договору.

Частиною 1 статті 6 Закону №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Також, статтею 6 Закону №877-V встановлено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Однак у направленнях посадових осіб відповідача предметом перевірки визначив: «додержання законодавства про працю з питань оформлення трудового договору, особливостей обміну документами, організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у роботодавця, зміни істотних умов праці, робочого часу та часу відпочинку, ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці, оплати праці, законності припинення трудових договорів, виплати грошової компенсації відповідно до статті 24 Закону України «Про відпустки».

Таким чином, з`ясування питання дотримання позивачем процедури розірвання трудового договору із працівником стало підставою для здійснення позапланового заходу контролю, однак ЗМУ Держпраці здійснило з`ясування питань не лише, що стали підставою для цього заходу, а й тих, що такими не були, зокрема, особливостей обміну документами, зміни істотних умов праці тощо.

При цьому, слід звернути увагу на той факт, що відповідачем не надано до суду доказів здійснення заходу позапланового контрою за місцем провадження господарської діяльності позивача за адресою м. Львів, вул. І. Мазепи, 25А, перевірки порядку звільнення скаржника (колишньої працівниця позивача, яка за її словами, звільнена 07.11.2024), доказів того, що відповідач вжив належних заходів на захист прав вказаного заявника.

З огляду на викладене суд висновує, що відповідачем проведено захід позапланового контролю із порушенням приписів статті 6 Закону №877-V.

Щодо покликань представника позивача про відсутність у приписі чітко сформованих способів, яких має вжити позивач з метою усунення встановлених порушень, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону №877-V припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

З викладеної норми права висновується, що припис за своєю суттю є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. У свою чергу, можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі суб`єкта господарювання для усунення порушень.

Таким чином, вимога контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі приписи на адресу підконтрольного суб`єкта (об`єкта контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім.

Водночас слід зауважити, що припис є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Із змісту оскарженого припису встановлено, що в ньому відповідач виклав зміст акту, складеного за результатами проведеного заходу позапланового контролю, та вказав на необхідність додержання норм законодавства про працю.

Так, у приписі перераховано виявлені порушення в частині обліку робочого часу, оплати праці, допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, неналежного повідомлення працівників про права, обов`язки, умови праці тощо.

Однак спосіб усунення вказаних порушень відповідач не визначив та не роз`яснив позивачу, які конкретні дії йому слід вчинити для усунення таких порушень.

Таких роз`яснень не надав відповідач під час судового розгляду, лише обмежившись формальним покликанням на необхідність застосування уніфікованих актів, можливість отримання позивачем консультативної допомоги від органу державного нагляду (контролю).

Водночас така поведінка відповідача породжує для суб`єкта господарювання ситуацію невизначеності, необхідності уточнень у відповідача його ж актів, що суперечить принципам державного нагляду (контролю) як гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю) (статті 3 Закону №877-V).

З огляду на викладене оскаржений припис не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, породжує його неоднозначне трактування, що водночас впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивачем виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Викладене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 є джерелом права.

В рішенні від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто, вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, пункт 74, від 20.05.2010; «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, пункт 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», пункт 74).

Також, під час розгляду справи суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постановах від 20.07.2023 у справі №380/157/20, від 13.12.2023 у справі №380/4764/21, від 28.03.2024 у справі №260/871/19, від 19.06.2024 у справі №240/10679/21, від 30.08.2024 у справі №460/9154/21, від 23.01.2025 у справі №380/157/20, від 11.03.2025 у справі №160/5702/24, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковою під час вирішення спору.

Відповідно до положень частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П від 04.04.2025 не містить чітких вказівок ПП «Соломія-Сервіс» щодо усунення виявлених порушень, допущене формулювання позбавляє позивача можливості його правильного виконання, що в кінцевому підсумку спричинить накладення відповідних санкцій на нього за невиконання спірного припису.

Викладене свідчить про недотримання відповідачем вимог статті 2 КАС України, тому такий припис є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо інших доводів сторін суд зазначає, що згідно з правовою позицією ЄСПЛ, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та протиправність рішення відповідача. Отже, позов необхідно задовольнити повністю.

Сплачений позивачем судовий збір, згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, відшкодовується в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2 Визнати протиправним та скасувати припис Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗХ/ЛВ/9491/023622/П від 04.04.2025.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8; ) на користь Приватного Підприємства «Соломія-Сервіс» (79053, м. Львів, вул. Бойчука, 5/117; ) судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців Олег Романович