Справа № 465/632/25
Суддя: Дзеньдзюра С. М.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/632/25
Провадження 2-а/465/133/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01.09.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

з участю секретаря судових засідань Балаболки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, ГУНП у Львівській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Позов мотивує тим, що постановою серії ЕГА №1661354 від 13.01.2025 на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за те, що ОСОБА_1 07.01.2025 року о 17 год.11 хв. в с. Містки по вул. Сільській, 69/2, Львівського району, Львівської області здійснила завідомо неправдиве повідомлення в поліцію, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.183 КУпАП. Вважає, що складена постанова є незаконною, необґрунтованою та не відповідає вимогам Закону. Зазначає, що в оскаржуваній постанові не вказано опису обставин, установлених під час розгляду справи та відповідно до ст. 280 КУпАП не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не встановлено на підставі яких доказів ОСОБА_1 визнано винною. Позивачка наголошує, що 07.01.2025 року, перебуваючи в с. Містки, в приміщенні школи її братова ОСОБА_2 (прибиральниця школи) в процесі розмови між ними ображала її, а коли ОСОБА_1 , не бажаючи дальше спілкуватись із нею повернулась спиною і йшла на вихід, ОСОБА_2 вдарила її чимось, можливо шваброю, яку до цього тримала в руках, по голові, спричинивши фізичний біль та тілесні ушкодження. Про цей факт ОСОБА_1 повідомила працівників поліції, які приїхавши на місце, відібрали від неї заяву. З часу повідомлення органів поліції про неправомірні дії ОСОБА_2 , працівники поліції кримінальне провадження не порушили, ОСОБА_1 не допитали, скерування для проведення судово-медичної експертизи не надали, свідків події не допитали, можливі записи із відеокамер спостереження не вилучено, не проведено інших необхідних слідчих та розшукових дій з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. А, 13.01.2025 року до позивачки додому прибув працівник поліції ОСОБА_3 , попросив надати паспорт та склав оскаржувану постанову. При цьому, жодного розгляду справи не відбувалось, про права не повідомлено, жодних документів, що підтверджують вину у вчиненні адміністративного правопорушення надано не було. Вважає, що жодними доказами її вина не доведена, постанова не мотивована, суть правопорушення не описано, докази вини відсутні та не мотивовані, а тому просить суд, постанову скасувати провадження у справі закрити.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали у повному обсязі, просили такий задоволити.

Представник відповідача Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області та представник ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явились, хоча й належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення такого, про причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.4 ст.229 КАС України).

З`ясувавши доводи та аргументи позивачки, викладені в її позовній заяві, обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1661354 від 13.01.2025року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 07.01.2025 року о 17:11 год. у Львівській області, Львівському районі у с. Містки по вул. Сільській, 69/2, здійснила завідомо неправдиве повідомлення в поліцію, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 183 КУпАП передбачено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань- тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Дії не можна кваліфікувати завідомо неправдивим викликом, якщо людина:

- вважала права порушеними чи такими, що можуть бути порушені;

- розраховувала на захист прав поліцією;

- не має прямого умислу на вчинення правопорушення повідомляє правду та не хоче безпідставного виїзду поліції.

Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий. «Повідомлення» на спецлінію «102» не може кваліфікуватися завідомо неправдивим повідомленням (викликом) поліції як адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах, зокрема охорони прав і свобод людини (ст. 2 ЗУ «Про Національну поліцію України»).

Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку.

Сподівання громадянина на допомогу поліції у конфліктній ситуації не є правопорушенням.

Указане відповідає принципу: Neminem laedit qui suo jure utitur (нікого не ображає той, що користується своїм правом). Відповідний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 10/5026/995/2012.

Відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та не спростовано тверджень позивачки щодо відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням вищевикладеного, постанову серії ЕГА №1661354 від 13.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, згідно якої на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно неї у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, - закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.183, 245-247, 251, 283, 287 КУпАП, ст.2, 8, 9-10, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250-251, 286, 292-293, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, ГУНП у Львівській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задоволити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1661354 від 13.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівське районне управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, місце знаходження: 79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 65.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, , адреса місцезнаходження: м.Львів, вул.Генерала Григоренка, 3.

Суддя Дзеньдзюра С.М.