Справа № 160/18715/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
26 червня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника Жежеля Сергія Сергійовича через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з вимогами:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 2 ОСОБА_1 , періоди роботи з 03.06.1986 по 03.10.1987, з 15.01.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 07.10.2003;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 , періоди страхового стажу з 10.07.1990 по 03.10.1991, з 10.10.1991 по 19.11.1993;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.06.2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків зроблених судом та призначити ОСОБА_1 з 17.06.2025 року пенсію за віком.
Позов не відповідав вимогам ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 був залишений без руху. На виконання вимог ухвали позивач 30.06.2025 надав відповідну заяву та виправив вказані недоліки у встановлений судом строк.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем 30.06.2025 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що відсутні підстави до страхового стажу зарахувати період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.07.1983: з 10.07.1990 по 03.10.1991, оскільки відсутні підстави звільнення з роботи (документ його номер та дата) з 10.10.1991 по 19.11.1993, оскільки відсутні підстави прийняття на роботу та звільнення з роботи (документ його номер та дата, трудова книжна заповнена з 03.06.1986 по 03.10.1987 згідно довідки №09/02 від 18.02.2020, виданою КП Кам`янської міської ради «Трамвай», оскільки довідка не відповідає Додатку №5, а саме: відсутні підписи головного бухгалтера та начальника відділу кадрів (інформація про право підпису відсутня); з 15.01.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 07.10.2003 згідно довідки № 19-4/1 від .24.02.2020, виданою ПАТ «Юкрейніан кемікал продактс», оскільки довідка не відповідає Додатку № 5, а саме: відсутні підписи головного бухгалтера та начальника відділу кадрів (інформація про право підпису відсутня), за період роботи з 15.01.2001 по 15.01.2003 в довідці невірно зазначено позицію.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.06.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 42 від 25.06.2025 року відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 27 років 6 місяців. Вказано, що вік заявника 60 років 4 місяці. Страховий стаж заявника становить 23 роки 10 місяців 19 днів. Пільговий стаж відповідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону становить - 12 років 2 місяці 3 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.07.1983 до страхового стажу не зараховано:

- період роботи з 10.07.1990 по 03.10.1991, оскільки відсутні підстави звільнення з роботи (документ його номер та дата);

- період роботи з 10.10.1991 по 19.11.1993, оскільки відсутні підстави прийняття на роботу та звільнення з роботи (документ його номер та дата).

До пільгового стажу роботи не зараховано:

- періоди роботи з 15.01.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 07.10.2003 згідно довідки № 19-4/1 від 24.02.2020, виданою ПАТ Юкрейніан кемікал продактс, оскільки довідка не відповідає Додатку № 5, а саме: відсутні підписи головного бухгалтера та начальника відділу кадрів (інформація про право підпису відсутня). Крім того за період роботи з 15.01.2001 по 15.01.2003 в довідці невірно зазначено позицію;

- періоди роботи з 03.06.1986 по 03.10.1987 згідно довідки №09/02 від 18.02.2020, виданою КП Кам`янської міської ради Трамвай, оскільки довідка не відповідає Додатку № 5, а саме: відсутні підписи головного бухгалтера та начальника відділу кадрів (інформація про право підпису відсутня).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Так, судом встановлено, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 досяг 60 років.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.07.1983, позивач, зокрема щодо спірних періодів, працював:

- з 03.06.1986 по 03.10.1987 року, електрогазозварником 4-го розряду;

- з 10.07.1990 по 03.10.1991 року, в кооперативі «Іва» електорогазозварником;

- з 10.10.1991 по 19.11.1993 року в кооперативі електорогазозварником;

- з 15.05.2001 по 07.10.2003 року в управлінні «Лакремонт» електрогазозварником.

Судом встановлено, що записи у трудовій книжці позивача за вказані періоди завірені печатками та підписом відповідальних осіб.

Ведення трудових книжок у вказаний період здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Державного комітету праці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (надалі - Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції № 162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, "Звільнений за згодою сторін", п.1 ст.29 КЗпП РСФСР".

Також пунктом 8.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, вказано, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників і службовців".

Згідно пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вказує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Також Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Суд вказує, що Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону № 1058-IV).

Отже, територіальний орган Пенсійного фонду може скористатись своїм правом перевірки даних трудової книжки позивача.

Крім того, з наданої до матеріалів справи копії довідки №09/02 від 18.02.2020, виданою КП Кам`янської міської ради Трамвай та довідки № 19-4/1 від 24.02.2020, виданою ПАТ Юкрейніан кемікал продактс підтверджується період трудової діяльності за професією електорогазозварником.

Суд вважає хибними твердження відповідача про те, що підставою для відмови в призначенні пенсії визначено недоліки заповнення трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.07.1983, а також довідок №09/02 від 18.02.2020 та № 19-4/1 від 24.02.2020.

Отже, оскільки в матеріалах справи підтверджується період трудової діяльності позивача згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.07.1983 - суд вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 42 від 25.06.2025 року, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням вищезазначеного, з метою захисту порушених прав позивача наявні підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 2 ОСОБА_1 , періоди роботи з 03.06.1986 по 03.10.1987, з 15.01.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 07.10.2003 та до страхового стажу роботи ОСОБА_1 , періоди страхового стажу з 10.07.1990 по 03.10.1991, з 10.10.1991 по 19.11.1993 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.06.2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі.

Проте, вимогу зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 з 17.06.2025 року пенсію за віком суд вважає такою, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що органи Пенсійного фонду України наділені дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку).

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За частинами 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в загальному розмірі 968,96 грн., що документально підтверджується квитанцією від 26.06.2025 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 484,48 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., Одеський р-н,65012 ; ІК в ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 42 від 25.06.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 2 ОСОБА_1 , періоди роботи з 15.01.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 07.10.2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 , періоди страхового стажу з 10.07.1990 по 03.10.1991, з 10.10.1991 по 19.11.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.06.2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., Одеський р-н,65012 ; ІК в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 вересня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков