Справа № 160/12283/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов?язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області від 09.04.2025 №696к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.04.2025 №485о/с, яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) звільнено згідно з Законом України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77, у зв?язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України з 15.04.2025;
-поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, з 15.04.2025;
-стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.04.2025 по дату поновлення на службї.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не забезпечено повне та об?єктивне з?ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, заподіяної шкоди таким проступком, а тому наказ ГУНП в Дніпропетровській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме: звільнення зі служби в поліції є необґрунтованим.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
12.05.2025 від позивача надійшла заява про зміну підстав адміністративного позову, в якій позивач зазначає, що під час проведення службового розслідування позивач перебував на лікарняному. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (У період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби. Отже, застосування дисциплінарного стягнення і його виконання (реалізація) здійснюються різними наказами. При цьому, за змістом наведених норм права застосування дисциплінарного стягнення під час перебування особи на лікарняному дозволяється, проте реалізація дисциплінарного стягнення здійснюється виключно після закінчення лікарняного та виходу особи на службу, про що імперативно зазначено у частині 4 статті 22 Дисциплінарного статуту.
Також, від позивача до суду надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яке обгрунтовано необхідністю допиту свідків, як осіб, які були безпосередніми учасниками подій, які викладені в документах службового розслідування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 клопотання ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін - задоволено частково. Подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.06.2025.
21.05.2025 від відповідача надійшов відив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що позивач проходив службу на посаді інспектора взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції 1.
04.04.2025 наказом ГУНП №485 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 15.04.2025. Підставою видання даного наказу став наказ ГУНП від 09.04.2025 №696 к, яким на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , стали матеріали службового розслідування проведеного на підставі наказу ГУНП від 19.03.2025 №651.
Від відповідача до суду також надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначив, що ГУНП не було відомо про перебування ОСОБА_1 на лікарняному, вказані відомості позивачем до ГУНП не надавались, у зв?язку з чим ГУНП наказом від 23.05.2025 №683 о/с внесено зміни до наказу ГУНП від 14.04.2025 №485 о/с в частині дати звільнення та стажу служби в поліції.
04.06.2025 сторони в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення рогляду справи. У звязку з чим суд ухвалив відкласти розгляд справи на 18.06.2025.
18.06.2025 відкладено розгляд справи на 09.07.2025 для надання можливості ознайомлення позивачу з відзивом та додатковими поясненнями.
24.06.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити адміністративний позов з підстав порушення порядку проведення дисциплінарного провадження.
09.07.2025 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 18.07.2025.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.08.2025.
13.08.2025 суд у відкритому судовому засіданні розглянув справу та перейшов до ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, наявні в матеріалах, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУ НП в Дніпропетровській області, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції.
18.03.2025 до ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла доповідна записка начальника управління головної інспекції ГУНІ полковника поліції О. Тарана щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими ГУ НП.
Відповідно до змісту листа встановлено, що 12.03.2025 поліцейськими Управління головної інспекції ГУ НП, на підставі наказу Головного управління від 03.07.2024 № 1450, з метою забезпечення належного контролю за службовою діяльністю, виявлення негативних тенденцій та чинників, що впливають на ефективність виконання поліцейськими покладених на них завдань і функцій, оптимізації управлінських процесів, підвищения ефективності професійної діяльності, дотримання службової дисципліни та належної організації роботи, проведено заходи підтримки та контролю у Самарівському районному відділі поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
На підставі наказу ГУ НП від 19.03.2025 № 651 проведено службове розслідування у формі письмового провадження за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУ НП.
Відповідно до вказаного висновку встановлено наступні обставини.
21.10.2024 до ЄО Новомосковського РВП ГИН зареєстроваю повідомлення ОСОБА_3 про вчинення домашнього насильства її сином ОСОБА_4 стосовно батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Обслуговування вказаного виклику було доручено «Плазма 336» у складі інспектора ВРПП Новомосковського РВП ГУНП старшого лейтенанта поліції Романішвілі З. Д. та поліцейського ВРПП старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , які по прибуттю на місце події склали форму оцінки ризиків і терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Однак, у зазначених документах потерпілою особою вказано ОСОБА_3 , незважаючи на те, що із заявою про вчинення домашнього насильства звернувся батько кривдника - ОСОБА_5 . Внаслідок цього, ОСОБА_4 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.
11.11.2024 інспектором ВРПП Новомосковського РВП ГУНП, старшим лейтенантом поліці Романішвілі З.Д., було складено протокол серії ЕПР1 № 171034 відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 130 КУпАП за фактом керування останнім транспортним засобом «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння, а також винесено постанову серії ЕНА №3455470 за ч. 4 ст. 126 КУПАП за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. ОСОБА_7 08.11.2024 самовільно залишив частину НОМЕР_2 та, згідно з відомостями ІКС ІПНП, перебував у активному розшуку ІНФОРМАЦІЯ_1 за категорією «Дезертир». Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не вжив жодних заходів для затримання та не направив повідомлення до найближчого органу поліції та уповноважени службових осіб Військової служби правопорядку.
18.10.2024 інспектор ВРПП Новомосковського РВП ГУНП старший лейтенант поліції Романішвілі З. Д. зупинив під час патрулювання автомобіль, у якому перебувала особа. Позивачем було повідомлено, що особа перебуває в розшуку за дезертирство. Однак, згідно з даними ІКС ІПНП, число, місяць та рік народження не збігалися з тими, що містилися у документах, пред?явлених громадянином. Незважаючи на невідповідність, екіпаж вказане проігнорував та у подальшому, ОСОБА_1 разом зі своїм напарником, на той час, поліцейським ВРПП Новомосковського РВП старшим сержантом поліції ОСОБА_6 , провели поверхневу перевірку, без згоди громадянина вони самостійно проникли до його кишень та почали діставати особисті речі. Крім того, до особи, яка не чинила опору, тобто без законних підстав та без попередження, у порушення ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію» було застосовано фізичну силу. Поліцейські насильно посадили до службового автомобіля та доставили до ВСП м. Самар. Подальшою перевіркою встановлено, що протокол про адміністративне затримання та рапорт щодо застосування фізичної сили складені не були.
Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , у порушенн Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», на більшості відеозаписів, зроблених ним за допомогою портативного відеореєстратора під час виконання службових обов?язків, спілкується мовою країни-агресора.
14.11.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здійснив фотофіксацію службової інформації, розміщеної на службовому планшетному пристрої, використовуючи власний мобільний телефон.
24 та 27.11.2024, на той час, інспектор ВРПП Новомосковського РВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , під час несення служби залишив автоматичну зброю та боєкомплект до неї без нагляду на задньому сидінні службового автомобіля, чим грубо порушив вимоги підпункту 6 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70.
В межах службового розслідування були допитані старший інспектор з особливих доручень відділу підтримки УГІ ГУНП майор поліції ОСОБА_8 , поліцейський відділу реагування патрульної поліції Самарського РВП ГУНП сержант поліції ОСОБА_6 , поліцейський взводу № 1 роти №1 полку поліції особливого призначення «КОРД» (стрілецький) ГУНП сержант поліції Дерезенко Владислав Анатолійович, заступник начальника відділу поліції з превентивної діяльної Самарівського РВП ГУНП підполковник поліції Аветісян Артур Омеросович, начальник Самарівського РВП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_9 .
21.03.2025 поліцейським УГІ ГУНП було здійснено телефонний дзвінок на номер НОМЕР_3 , який належить інспектору взводу № 1 роти №1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової ді» (стрілецький) ГУНП старшому лейтенанту поліці ОСОБА_1 .
Під час бесіди старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив, що з 10.01.2025 він проходить службу в ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП. 3 17.03.2025 знаходиться на лікарняному у лікаря травматолога на стаціонарному лікуванні. Також, у ході бесіди старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 було запропоновано у зручний для нього час прибути до управління головної інспекції ГУНП для надання письмових пояснень з приводу можливих порушень ним службової дисципліни. Останній повідомив, що 22.03.2025 він не зможе прибути до УГІ ГУНП для надання письмових пояснень, оскільки перебуває на лікарняному, але про час прибуття визначиться 24.03.2025.
24.03.2025 о 13:05 поліцейським УГІ ГУНП здійснили телефонний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить старшому лейтенанту поліції Романішвілі З.Д. та під час бесіди позивач відмовився прибути для надання пояснень, мотивуючи тим, що перебуває на лікарняному.
25.03.2025, з метою встановлення місця перебування та отримання пояснень з приводу можливих порушень службової дисципліни старшот лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поліцейськими УГІ ГУНП здійснено виїзд за місцем мешкання останнього, зазначеного в його особовій справі, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
За місцем проживання старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був відсутній, двері квартири ніхто не відчинив, явних ознак знаходження когось квартирі встановлено не було. З цього приводу усно було опитано сусіда кв. 12 (свої особисті дані назвати відмовився), який пояснив, що він мешкає адресою АДРЕСА_3 на протязі 15-ти років. Чоловіка на ім?я ОСОБА_1 , який нібито мешкає по сусідству в кв. АДРЕСА_4 , особисто не знає. Також зазначив, що раніше в зазначеній квартирі мешкав поліцейський разом із родиною. На цей час останній там не мешкає, оскільки власну квартиру продав іншій особі. Останній раз ОСОБА_2 бачив близько трьох місяців тому, де на теперішній час перебуває останній невідомо контактів з ним немає. В квартирах АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 двері ніхто не відчинив. За результатами проведених заходів складено відповідний Акт (СЕД № 196.2025 від 25.03.2025).
Згідно з відомостями Електронного реєстру листків непрацездатності htts://portal.pfu.gov.ua) старший лейтенант поліції ОСОБА_1 17.03.2025 по 25.03.2025, та з 26.03.2025 перебував на лікарняному у Комунальному некомерційному підприємстві «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.
Було здійснено виїзд до Комунального некомерційного підприємства «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Під час перебування у вищезазначеному медичному закладі був опитаний лікар-травматолог ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що він працює лікарем - травматологом у КНП «ЦПМЗД» ПМР, розташованому у м. Підгородне, по вул. Шосейній, 90. У період з 17.03.2025 по 25.03.2025 на лікарняному з діагнозом «Посттравматичний менісцит правого колінного суглобу» перебував хворий ОСОБА_1 , 1989 р.н., мешкаючий за адресою: АДРЕСА_7 . 25.03.2025 строк перебування на лікарняному ОСОБА_1 був продовжений до 07.04.2025, оскільки останньому необхідно було пройти додаткові медичні процедури. Крім цього, ОСОБА_11 додав, що хворий ОСОБА_12 проходить амбулаторне лікування (у лікарні відсутнє стаціонарне лікування).
У зв?язку з цим, опитати інспектора взводу № 1 роти № 1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не виявилося можливим.
Також, в межах службового роззслідування встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 має діючі дисциплінарні стягнення, а саме: сувору догану, оголошену наказом ГУНП від 03.01.2025 №14к; попередження про неповну службову відповідність, оголошеного наказом ГУНП від 06.03.2025 №436к.
Зазначені вище обставини відображені у матеріалах службового розслідування.
Наказом від 23.05.2025 № 683 о/с внесено зміни до наказу ГУНП від 14.04.2025 № 485 о/с в частині дати звільнення та стажу служби в поліції. Відтак з урахуванням змін до наказу ГУНП від 14.04.2025 № 485 о/с інспектора взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення оперативно-раптової дії» (стрілецький ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вважається звільненим з 16.04.2025.
Не погодившись з даними наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги
Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із частин 1, 4 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Частина 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Преамбула до Дисциплінарного статуту цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга статті 1 Дисциплінарного статуту).
Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
За змістом частини 3, 5 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина 2 статті 14 Дисциплінарного статуту).
Положення частин 3, 7 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (статя 15 Дисциплінарного статуту).
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.
Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.
Повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.
Протягом двох місяців з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його скасувати, пом`якшити або застосувати суворіше дисциплінарне стягнення, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.
Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.
Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.
Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.
Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.
Повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.
Протягом двох місяців з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його скасувати, пом`якшити або застосувати суворіше дисциплінарне стягнення, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.
Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.
Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.
Аналогічні положення містить Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень пунктів 1-3, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
У разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально (далі - відсутність на службі за вагомих обставин), час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.
Пунктами 2-5 розділу VІ Порядку №893 установлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:
- дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
- підстава для проведення службового розслідування;
- форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:
- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;
- посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
- пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;
- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
- документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;
- обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
- причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:
- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;
- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;
- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;
- запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Поряд з цим, підпунктом 2 пункту 3 розділу ІІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджене наказом МВС України від 07.11.2018 №893 (далі - Положення №893) установлено, що член дисциплінарної комісії для з`ясування питань, пов`язаних зі службовим розслідуванням, із дотриманням чинного законодавства України відвідує органи, підрозділи, установи поліції або за погодженням з адміністрацією інші органи державної влади та місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації незалежно від форм власності, отримує від їх працівників письмові або усні пояснення, документи та матеріали, що стосуються предмета службового розслідування.
У разі відмови поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, надати пояснення факт відмови фіксує шляхом складання акта, що підписують члени дисциплінарної комісії, присутні під час відмови, та особи, присутні під час відмови (підпункт 10 пункту 3 розділу ІІІ Положення №893).
Аналіз положень пунктів 2, 3 розділу IV Порядку №893 у взаємозв`язку з положеннями пункту 7 частини 6 статті 1, частин 1, 9 статті 15 та частин 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту, свідчить про те, що член дисциплінарної комісії, який проводить службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни має право, зокрема, одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування. У свою чергу, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування має право на захист шляхом участі у службовому розслідуванні, у тому числі надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи. Водночас поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, наділено також правом відмовитися від надання пояснень.
При цьому, положення частини 10 статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу V Порядку №893 свідчать, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження та лише на підставі окремого рішення керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. Лише у випадку розгляду справи у відкритому засіданні поліцейський, який притягається до відповідальності, повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. У разі ж розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Отже у тих випадках, коли рішенням керівника, який призначив службове розслідування, не призначено розгляд дисциплінарною комісією справи у відкритому засіданні, поліцейський може реалізувати право на захист шляхом надання відповідних пояснень з доданими до них документами та матеріали. У поясненнях також може бути заявлено клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи.
Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачу запропоновано дати пояснення щодо факту вчинення дисциплінарного проступку, однак пояснень, будь-яких клопоатнь про залучення або витребування доказів у ході службового розслідування останнім не заявлялось, а отже позивач не скористався своїм правом на захист.
Чинним законодавством України передбачено право, а не обов`язок поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та дисциплінарної комісії надавати і, відповідно, одержувати пояснення щодо обставин, які досліджуються. Ненадання таких пояснень не є перешкодою для подальшого розгляду матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та проведення службового розслідування.
Крім того, ані Дисциплінарним статутом, ані Порядком №893 не конкретизовано місце, де саме мають бути надані такі пояснення. При цьому, поліцейський може надати такі пояснення як письмово, так і безпосередньо членам дисциплінарної комісії під час проведення бесіди.
Тобто, дисциплінарною комісією було надано позивачу можливість скористатись своїм правом надати пояснення, однак позивач цим правом не скористувався.
Крім того, враховуючи приписи ст. 26 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування враховуюється лише строк перебування поліцейського на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях. Перебування позивача на стаціонарному лікуванні матеріалми справи не підтверджено.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (частина 12 статті 19 Дисциплінарного статуту).
Згідно із статтею 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Верховний Суд у постанові від 08.02.2024 у справі №640/8784/21 зазначив, що відповідно до частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Як вбачається з матеріалів прави, позивач не звертався з клопотанням про продовження строків службового розслідування у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а у відповідача, в свою чергу, були відсутні підстави для продовження таких строків з власної ініціативи.
Отже, позивач мав усвідомлювати, що службове розслідування буде закінчене до моменту завершення терміну його непрацездатності, а тому повинен був вживати заходи щодо сприяння проведенню службового розслідування, зокрема надати пояснення щодо обставин, які досліджуються, однак останній таким правом не скористався.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Отже, вчинення протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до поліцейського, винного в його учиненні, застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Щодо строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
Згідно ч. 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визначено, що у разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Таким чином, суд не приймає доводи позивача щодо пропущення строку застосування дисциплінарного стягнення.
Частиною 1 ст. 1732 КУпАП України визначено, що вчиненням домашнього насильства є, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров?ю потерпілого.
Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважені підрозділи органів Національної поліції України до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать уповноважені підрозділи органів Національної поліції України.
Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров?ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашного насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис може містити такі заходи, як заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Частиною 4 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству встановлено, що терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.
Аналогічні норми закріплені в п. 4 розділу II Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків, згідно якого припис виноситься за заявою постраждалої особіл, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.
Відповідно до п. І розділу ІІ Порядку винесення термінового заборонного припису від 01.08.2018 №654 визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоровя постраждалої особи з метою негайного припинення насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Вимоги, щодо оформлення термінового заборонного припису закріплені в п. 10 розділу ІІ Порядку винесення термінового заборонного припису від 01.08.2018 №654.
Проте, позивачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням вищевказаних норм законодавства України.
Доказів протилежного позивачем не надано.
Щодо не складення протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_14 під час доставляння останнього до територіального органу Військової служби правопорядку та не повідомленні його родичів про затримання, суд зазначає наступне.
18.10.2024, а саме: зі служби « 102» до Самарівського РВП ГУНП надійшло повідомлення інспектора ВРП цього ж районного відділу поліції старшого лейтенанта поліції Романішвілі З.Д. про те, що о 14.36 під час патрулювання території АДРЕСА_8 виявлено ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 05.07.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_4 . ОСОБА_14 перебував у розшуку як особа «СЗЧ», «Дезертир», якого у подальшому на службовому автомобілі було супроводжено до АДРЕСА_8 , де передано працівникам Військової служби правопорядку, однак не складено відповідного протоколу адміністративного затримання.
Відповідно до статті 37 ЗУ «Про національну поліцію України» поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим.
Таким чином, позивач не дотримався процедури затримання особи, що є порушенням статті 37 ЗУ «Про національну поліцію України».
Доказів протилежного позивачем не надано.
Щодо не затримання ОСОБА_7 , який перебував у розшуку як особа «Дезертир» та не повідомленні про це найближчий орган поліції та територіальний орган Військової служби правопорядку, суд зазначає наступне.
11.11.2024 інспектором ВРПП Новомосковського РВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Романішвілі З.Д., було складено протокол серії ЕПР1 № 171034 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 130 КУпАП за фактом керування останнім транспортним засобом «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння, а також винесено постанову серії ЕНА № 3455470 за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. ОСОБА_7 08.11.2024 самовільно залишив частину НОМЕР_2 та, згідно з відомостями ІКС ІГНП, перебував у активному розшуку ТУ Військової служби правопорядку у АДРЕСА_7 за категорією «Дезертир».
Проте, позивач не вжив жодних заходів для затримання та не повідомив найближчий орган поліції та уповноважених службових осіб Військової служби правопорядку. При цьому, суд не приймає доводи позивача стосовно відсутності інформації в ІПНП щодо перебування ОСОБА_7 розшуку ІНФОРМАЦІЯ_1 за категорією «Дезертир», оскільки відповідно до роздруківки така інформація була внесена 09.11.2024 о 17:00, а протокол серії ЕПР1 № 171034 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 130 КУпАП за фактом керування останнім транспортним засобом «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння складено позивачем 11.11.2024.
Щодо залишення автоматичної зброї без нагляду 24.11.2024 та 27.11.2024 під час виконання службових обов?язків, суд зазначає наступне.
Відповідно до змісту пп. 1 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70 визначено, що поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов?язаний знати та точно виконувати вимоги, встановлені цією Інструкцією. Підпунктом 6 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70 встановлено, що категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам. Пунктом 3 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, визначено, що у однострої необхідно пістолет носити в кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені, при цьому кобура повинна знаходитися спереду, з лівого або правого боку; автомат носити на автоматному ремені в положенні «на плечі», «на грудях», «на ремні», «за спиною».
Твердження позивача, що дана автоматична збороя йому не належить судом до уваги не приймаються, оскільки в порушення вимог КАС України, позивачем не надано жодних доказів в обгрунтування власної правової позиції.
Таким чином, в розумінні норм Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, ОСОБА_2 здійснив порушення заходів безпеки при поводженні зі зброєю.
Відповідно до положень пп. 1, 2, 3 п. 2 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України визначено, що працівники поліції, що перебувають у складі наряду поліції, залученого до оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або подію, що віднесені до категорії «Бета», повинні:
- негайно виїхати на місце події (інше місце, визначене диспетчером або оперативним черговим ГУНП, ТВП); за наявності планшетного пристрою невікладно проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення або події та результати реагування.
В матеріалах справи містяться рапорти позивача, в яких зазначені відстані до місця події, що свідчить про порушення вищевказазної норми. Вищевкааними нормами чітко передбачено обовязок прибуття на місце події, виконання завдання, встановлення обставин правопорушення або події та результати реагування, крім випадків, коли виклик було скасовано через диспетчера (оперативного чергового). Натомість, рапорти, які містяться в матеріалах справи свідчать, що позивач не дотримався вищевказзаної норми.
Таким чином, комісією з проведення службового розслідування вірно зазначено про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до частин 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.
Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Суд також звертає увагу на те, що дисциплінарний проступок позивачем було вчинено в період воєнного стану.
Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Вказані висновки підтримані Верховним Судом і у постанові від 29.02.2024 у справі №260/5566/22.
Також, варто наголосити на тому, що дії відповідача щодо призначення та проведення службового розслідування не є предметом спору у даній справі, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не порушив перед судом питання про захист його прав у такий спосіб.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі № 620/4675/22.
Отже, висновки службового розслідування, затверджені відповідним наказом, позивачем не оскаржуються.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області від 09.04.2025 №696к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції прийнято відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, що в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для його скасування.
Відповідно, підстави для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.04.2025 №485о/с, яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) звільнено згідно з Законом України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77, у зв?язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України з 15.04.2025 також відсутні.
Заявлені позовні вимоги про поновлення на службі також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки доказів протиправності оскаржуваних наказів позивачем суду не надано, а судом в ході розгляду справи їх наявність не встановлена.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов?язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська