Справа № 335/3843/25
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3843/25 2-а/335/79/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.107Б, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 поданого через представника - адвоката Лихосенка Євгена Олександровича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4475078 від 11.04.2025,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 з позовом поданим через представника - адвоката Лихосенка Євгена Олександровича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4475078 від 11.04.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 квітня 2025 року інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Алексєєнком І.О. відносно ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕНА №4475078 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої її було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Підставою для винесення посадовою особою відповідача постанови стало нібито порушення позивачем дорожнього знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено».

У зв`язку з цим, посадовою особою відповідача прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., яку вона вважає незаконною.

Суть постанови, яка оскаржується полягає в тому, що гр. ОСОБА_1 11 квітня 2025 керуючи автомобілем «Mercedes-Benz С270 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 27, не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснила зупинку у в зоні дії знаку.

Постановою інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Алексєєнка І.О. серія ЕНА №4475078 від 11.04.2025 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу розмірі 340 грн.

Вважають винесену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що зазначений у постанові дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, 20. Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Вказаний знак діє до перехрестя вул. Земського лікаря Лукашевича та вул. Жуковського.

Як зазначено у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач здійснила зупинку за адресою: вул. Жуковського, 27, тобто рухалася по вул. Жуковського.

Додатково вказали, що вказаний знак 3.34 «Зупинку заборонено» не поширюється на вул. Жуковського, розташований по вул. Земського лікаря Лукашевича та діє до перехрестя з вул. Жуковського. Також зазначили, що по вул. Жуковського відсутні будь-які знаки, які б забороняли зупинку чи стоянку транспортних засобів. По вул. Жуковського (до перехрестя з вул. Земського лікаря Лукашевича) зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, оскільки має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1.

Зазначили, що позиція позивача додатково підтверджується фотографіями перехрестя вул. Жуковського та вул. Земського Лукашевича, які долучені до позову.

Враховуючи зазначене, вважають, що уповноваженими працівниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області не було встановлено усіх обставин справи та не надано їм належну оцінку.

Також вказали, що оскаржувана постанова не дає об`єктивної можливості з`ясувати усі істотні для вирішення справи, зокрема, напрямок руху позивача, оскільки дія заборонного знаку є обмеженою, а встановлення усіх обставин є необхідним для правильного та законного вирішення справи.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням її прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Позивач прохала скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4475078 від 11.04.2025 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та стягнути з відповідача на її користь судовий збір.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи не надавали.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. 05.05.2025 до суду було надано відзив по справі, в якому зазначено про розгляд справи за їх відсутності (а.с.35-39). Позовні вимоги не визнають повністю, прохали відмовити в задоволенні позову, додали до матеріалів справи відеозапис.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позиції учасників справи, та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд встановив наступні обставини.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 11 квітня 2025 року інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Алексєєнком І.О. було винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері транспорту, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4475078, згідно якої останню було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови, 11.04.2025 об 11:35 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 27, не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснила у в зоні дії знаку та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою та притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при розгляді позову звертає увагу на приписи ст. 251 КУпАП, якими передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд дослідивши матеріали справи зазначає, що вони не містять доказів, які б відповідали вимогам ст. ст. 73 - 76 КАС України та належно підтверджували факт допущення позивачем порушення ПДР, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України орган державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та Законами України.

Нормами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «в» пункту 8.4 ПДР визначено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із пунктом 3 Розділу 33 ПДР дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» відноситься до заборонних знаків та визначає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії дорожнього знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

За твердженням позивача, нею було зупинено транспортний засіб на ділянці дороги де дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не розповсюджується, отже, Правила дорожнього руху позивачем не були порушені, так як зупинку нею здійснено в дозволеному місці.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у спірній постанові посадовою особою відповідача, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача щодо події викладеної в постанові.

Отже, в порушення вимог ст. 280 КУпАП посадовою особою відповідача додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у постанові серії ЕНА №4475078 від 11.04.2025 у розділі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» у порушення вимог ст. 283 КУпАП відсутні відомості про точне місце скоєння правопорушення, у тому числі географічні координати, дані щодо розміщення транспортного засобу у прив`язці до навколишніх об`єктів, не наведені заміри відповідної відстані до дорожніх знаків та інші суттєві данні, тобто відсутні відомості про точне місце зупинки транспортного засобу позивача, яке б дозволило вирішити питання наявності чи відсутності адміністративного правопорушення у даному випадку.

Крім того, інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанту поліції Алексєєнком І.О. під час винесення постанови ЕНА №4475078 від 11.04.2025 не було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, тривалість розгляду справи про адміністративне правопорушення становить лише 6 хвилини (час між виявленим правопорушенням 11:35:38 та винесенням спірної постанови 11:40:11), що унеможливлює за такий короткий час з`ясування всіх обставин справи, надання та фіксацію пояснень особи, вирішення питання наявності чи відсутності вини особи, пом`якшувальні обставини та інші обставини справи, що мають значення при вирішенні справи, тим самим недотримані вимоги закону та порушені права позивача.

Під час винесення спірної постанови посадовою особою відповідача зазначені положення законодавства не були дотримані, отже, за наведених обставин вина позивача в скоєнні адміністративного правопорушення в даному випадку не підтверджена належними та достовірними доказами.

Відповідачем - представником Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, до суду надано відзив на адміністративний позов, який жодним чином не спростовує викладені позивачкою у позові обставини та не спростовують висновки суду.

Тобто представником Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції не надано обґрунтованих пояснень з приводу позову та доказів, у тому числі фото і відеозапис, якими було зафіксовано подію порушення ПДР, тобто не доведено законність та обґрунтованість прийнятого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Натомість позивачкою були надані обґрунтовані докази у справі, зокрема викладені у позові обґрунтовані письмові пояснення, фототаблиці, які спростовують викладені у відзиві пояснення.

Таким чином, суд, ґрунтуючись на встановлених фактичних даних та на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні їх переконливості, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем вимог ПДР України, тому постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Згідно ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступила його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 252 ч.1 п.3 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час звернення позивача до суду складав 1211,20 грн.

В той же час, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 605,60 грн.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Отже, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, розмір судового збору складає 605,60 грн (3028 грн х 0,2).

Питання щодо повернення решти судового збору підлягає вирішенню відповідно до ст. 7 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір».

Тому, враховуючи положення КАС України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, у розмірі 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 2,5, 6,8-11, 72-77,139, 205, 241-246, 257, 258, 263, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 поданий через представника - адвоката Лихосенка Євгена Олександровича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4475078 від 11.04.2025 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4475078 від 11.04.2025, прийняту інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Алексєєнком Іваном Олександровичем та відповідно до якої на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, що знаходиться за адресою: вул. Федора Ернста, буд. 2, м. Київ, 03048) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повний текст рішення суду складено 01.09.2025.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд. 2, м. Київ, 03048.

Суддя: О.О. Романько