Справа № 200/4767/25
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року Справа№200/4767/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» (юридична адреса: 85401, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, 41, ) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на суму 525804,30 грн,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» (далі відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на суму 525804,30 грн.

Позивач просить суд: стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку № 2 за період вересень 2024 квітень 2025 року у сумі 525804,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на теперішній час відповідач не сплатив суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період вересень 2024 квітень 2025 року у сумі 525804,30 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, був належним чином повідомлений про розгляду справи судом, свої правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з чим суд приходить висновку про необхідність вирішення спору за наявними матеріалами справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010) зареєстроване як юридична особа, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) внесений відповідний запис.

Відповідач Державне підприємство «Селидіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» (, юридична адреса: 85401, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, 41), зареєстроване як юридична особа, про що до ЄДР внесений відповідний запис, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області

Основний вид господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТЗ-ІНВЕСТ» за КВЕД 05.10 Добування кам`яного вугілля, інші види діяльності: 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 85.32 Професійно-технічна освіта; 86.21 Загальна медична практика.

Колишні ВП «Шахта «Україна» перебували на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримують пільгову пенсію за віком, призначену за Списком № 2.

Станом на 16.12.2024 року відповідач не сплатив суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період вересень 2025 року квітень 2025 року у розмірі 525804,30 грн, що підтверджується наданими Пенсійним фондом розрахунками.

Сума заборгованості пред`явлених розрахунків за період вересень 2025 року квітень 2025 року в сумі 525804,30 грн на час звернення з позовом до суду не сплачена, що підтверджується розрахунком суми заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням на адресу відповідача направлялися рекомендованими листами з повідомленням розрахунки фактичних витрат на виплату та і доставку пенсій. Вказані розрахунки відповідачем оскаржені не були, а отже є узгодженими. За умови вручення відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які останній добровільно не сплатив, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Оскільки така заборгованість відповідачем добровільно не сплачена, позивач звернувся до суду з метою її стягнення в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком; за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 затверджена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі Інструкція № 21-1), яка визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розділ 6 Інструкції № 21-1 визначає порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції № 21-1, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відповідно до п. 6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Згідно з п. 6.4 Інструкції № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції № 21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, підприємство зобов`язане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Крім того, відповідно пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами), для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, на відповідача покладено обов`язок в термін до 25 числа щомісячно забезпечувати відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно отриманих від ГУ ПФУ в Донецькій області розрахунків.

При цьому, управління має право стягувати несплачені суми вказаних витрат з платників, у т.ч. у судовому порядку.

Щодо заявленої у позові до стягнення суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державне підприємство «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» не відшкодувало перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 у загальному розмірі 525804,30 грн, що виникла за період вересень 2024 квітень 2025 року.

Зазначена заборгованість відображається у Картці особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2.

При цьому, позивачем на адресу відповідача направлялися Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також щомісячні Повідомлення про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2.

Суд вказує на те, що постанові від 29.08.2022 року у справі № 826/3159/17 (адміністративне провадження № К/9901/28717/12) Верховний суд погодився з позицією суду апеляційної інстанції та зазначив, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є належними та допустимими доказами наявності боргу у підприємства.

На час розгляду справи до суду не надано доказів погашення вказаної заборгованості.

Отже, невідшкодована відповідачем сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період вересень 2024 квітень 2025 року у загальному розмірі 525804,30 грн підлягає стягненню у судовому порядку.

Суд зазначає, що несплата боржником вищезазначених платежів тягне за собою несвоєчасну виплату пенсій, чим спричиняється шкода інтересам держави, оскільки порушується встановлений порядок надходження і зарахування платежів до бюджету Пенсійного фонду України, що ускладнює виконання Пенсійним фондом України одного із завдань забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного та своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на суму 525804,30 грн, є такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється. Інші судові витрати не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» (юридична адреса: 85401, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, 41, ) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на суму 525804,30 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» (юридична адреса: 85401, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, 41, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області(юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку № 2 за період вересень 2024 квітень 2025 року у сумі 525804 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч вісімсот чотири) грн 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко