Справа № 601/2338/25
Суддя: Шульгач Н. М.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/2338/25
Провадження № 2-а/601/196/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шульгач Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Радчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кременець за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови серії ЕНА №4807750 від 24.05.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ГУНП в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови ЕНА №4807750 від 24.05.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 травня 2025 року інспектором Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області винесено оскаржувану постанову. Із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 24.05.2025, під час руху транспортного засобу, користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив п.2,9 д ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн..

З даною постановою не погоджується, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи, постанова винесена з грубим порушенням вимог КУпАП, є необгрунтованою, а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Так, 24 травня 2025 року позивача зупинили працівники поліції за нібито порушення правил дорожнього руху, а саме користування засобами зв`язку під час керування транспортним засобом. Під час зупинки позивач одразу пояснив інспекторам, що жодних правил дорожнього руху не порушував та телефоном не користувався. Працівники поліції, не склавши жодного протоколу про адміністративне правопорушення чи постанови про накладення стягнення, не проводячи розгляду справи на місці та не вручаючи будь-яких документів, відпустили позивача, дозволивши йому продовжити рух. Надалі жодних повісток, повідомлень чи викликів для участі в розгляді справи позивачеві не надходило. Про винесення постанови серії ЕНА №4807750 від 24.05.2025 року йому нічого не було відомо до моменту отримання матеріалів виконавчого провадження 31 липня 2025 року. Позивач просить поновити строк звернення, скасувати постанову серії ЕНА №4807750 від 24.05.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. та стягнути судові витрати у справі.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі, призначено її до розгляду.

19 серпня 2025 року представник Головного управління національної поліції в Тернопільській області подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що 24.05.2025 близько 14 год. 34 хв. ОСОБА_1 у м.Кременець Кременецького району Тернопільської області по вул. Захисників України,14, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ модель 21093, р.н. НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу, користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив п.2.9 (д) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач дійсно допустив порушення ПДР, тому оскаржувану постанову винесено працівниками поліції у межах повноважень та у дотриманні закону. Крім цього, позивч просить стягнути витрати на правову допомогу, однак до позовної заяви не долучено жодних підтверджень оплати відповідних витрат пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відсутність вказаних доказів унеможливлює винесення рішення про стягнення з ГУНП в Тернопільській області витрат на правову допомогу. Посилаючись на наведене, просить відмовити у задоволенні позову.

21.08.2025 представник позивача адвокат Гурник В.О. подав відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідач не наддав суду належні та допустимі докази, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення. Позивач дізнався про постанову лише 31 липня 2025 року через відсутність повідомлення, а тому причини пропуску є поважними. Відповідач вважає витрати на правничу допомогу (10 000 грн) необґрунтованими. Відповідно до ст. 134 КАС України, розмір гонорару визначається договором та доказами (доданими до позову).

25.08.2025 представник Головного управління національної поліції в Тернопільській області подав заперечення на відповідь на відзив зазначив, що заявлені витрати є неспівмірними із ціною позову у розмірі 510 грн. 00 коп. Позивач згідно розрахунку суми гонорару (вартості послуг) за надану правову допомогу оплачує 10000 грн. Позовні вимоги щодо судових витрат до задоволення не підлягають та відсутність доказів оплати послуг професійної правничої допомоги унеможливлює винесення рішення про стягнення таких витрат з ГУНП в Тернопільській області, адже відсутні докази фактичного їх понесення, а тому просить відмовити у задоволені позову.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гурник В.О. в судове засідання не з`явилися, однак від представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності просять позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, однак у поданому відзиві просить справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи, був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи (докази), повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 травня 2025 року поліцейським Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Тівон Ю.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4807750, згідно якої 24.05.2025 близько 14 год. 34 хв. ОСОБА_1 у м.Кременець Кременецького району Тернопільської області по вул. Захисників України,14, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ модель 21093, р.н. НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу, користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив п.2.9 (д) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн.

Ч.2 ст. 122 КУпАП передачає відповідальність, зокрема, за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.2.9.д Правил дорожнього руху за обставин, що викладені в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано. Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, зокрема, які свідчили би про вчинення адміністративного правопорушення, зокрема відеозапис із нагрудної камери чи з іншого технічного приладу.

При цьому позов ОСОБА_1 ґрунтується як на запереченні вчинення проступку так і на порушенні працівником поліції норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

На спростування цих доводів представник відповідача також не надав доказів, хоча такий обов`язок покладений на нього згідно із вимогами частини 2 ст. 77 КАС України.

Таким чином спірна постанова складена з порушеннями вимог процесуального закону та Інструкції, що вплинуло на повноту та об`єктивність викладених у ній даних, а тому вона підлягає скасуванню.

За даних обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Позивач просить поновити йому строк для оскарження даної постанови, оскільки оскаржувану постанову він не отримував особисто, а дізнався про її існування лише після відкриття виконавчого провадження. 31 липня 2025 року ним отримано копію оскаржуваної постанови. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позивачу слід поновити строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки причини його пропуску є поважними.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч.3ст.134 КАС України).

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини 6 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до суду було надано копію договору № 31/07 про надання правової допомоги від 31.07.2025, розрахунок суми гонорару (вартості послуг), ордер на надання правничої допомоги серії ВО №1113363.

Перевіривши зміст наданих документів, суд зазначає, що предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 10000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи у співмірності до наданих послуг, на переконання суду, становить 2 000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови серії ЕНА №4807750 від 24.05.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4807750 від 24.05.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок сплаченого судового збору та 2000 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, адреса місцезнаходження: вул. Валова,11 м.Тернопіль Тернопільська область, 46001.

Третя особа: Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ),адреса місцезнаходження: вул.Козубського,4 м.Кременець Тернопільська область.

Головуючий: Н. М. Шульгач