Справа № 420/36132/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 вересня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про роз`яснення рішення по справі

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року адміністративний позов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2023 року на підставі довідки Служби безпеки України №1426 від 23.07.2024 року, виданої станом на 01.01.2023 рік, у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі довідки Служби безпеки України №1426 від 23.07.2024 року, виданої станом на 01.01.2023 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум;

в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

стягнуто з Головного управління ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Від позивача надійшла заява про роз`яснення порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/36132/24 від 25.04.2025 року, в якому просить:

надати роз`яснення щодо порядку, строків та способу виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 р. у справі № 420/36132/24, зокрема:

a) Чи включає формулювання «перерахунок та виплата пенсії з 01.02.2023 року» зобов`язання сплатити всю суму пенсійних нарахувань за вказаний період?

b) Чи вважається рішення суду виконаним у частині стягнення судового збору, якщо кошти не перераховані позивачу?

c) Чи є повідомлення про «повне виконання рішення» таким, що відповідає вимогам ст. 267 КАС України, якщо частина зобов`язань залишилася невиконаною?

надати належним чином завірену копію повідомлення, поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до Одеського окружного адміністративного суду відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України, про виконання рішення від 25.04.2025 р. у справі № 420/36132/24, інформацію про яке внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (обліковується станом на 27.06.2025 за № 831075), як таку, що нібито підтверджує повне виконання судового рішення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати позивачу копію повідомлення про виконання рішення у справі № 420/36132/24, поданого до Одеського окружного адміністративного суду відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України, інформацію про яке внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (обліковується станом на 27.06.2025 за № 831075), як таку, що нібито підтверджує повне виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що відповідач не виконав рішення у повному обсязі. Перерахунок пенсії було здійснено 01.07.2025 року, про що свідчать відповідні виписки з пенсійної справи позивача. Водночас, станом на дату подання цієї заяви, заборгованість з виплати пенсії за період з 01.02.2023 по 30.06.2025 року залишається не погашеною, а сума судового збору не повернутою.

Як випливає з листа ГУПФ від 27.06.2025 № 17996-15955/П-02/8-1500/25 (далі лист ГУПФ), «Інформація про виконання рішення у справі № 420/36132/24 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень, яке обліковується станом на 27.06.2025 за № 831075». Зміст цього повідомлення не доводився до відома позивача, однак із формулювання листа прямо випливає, що відповідач вважає рішення суду повністю виконаним без будь-яких застережень, зауважень чи згадок про частковість або відкладення виконання окремих його пунктів. Однак, враховуючи, що: заборгованість за період з 01.02.2023 по 30.0.6.2025 не виплачена; судовий збір досі не повернуто; така оцінка відповідача є необґрунтованою і суперечить фактичному стану виконання судового рішення.

Таким чином, за твердженнями заявника, обставини, викладені у листі ГУПФ, не підтверджують факту повного виконання судового рішення, що, своєю чергою, зумовлює необхідність звернення до суду з цією заявою про роз`яснення порядку його виконання.

Також заявник зазначає, що лист ГУПФ містить посилання на частину першу статті 121 Бюджетного кодексу України (далi БКУ), як підставу для фактичної відмови від повного виконання рішення суду: «Виплата нарахованої доплати пенсії за рішенням суду вiд 25.04.2025 по справi № 420/36132/24 з за період з 01.02.2023 до 30.06.2025 у сумi 273267,25 грн буде здiйснена після видiлення відповідних коштів на погашення заборгованостi з пенсiйних виплат за рiшеннями суду з Державного бюджету України». Також у листі ГУПФ зазначено: «Щодо судового збору повiдомляемо, що Ви маєте право звернутись до органiв Казначейства, вiдповiдно до вимог Порядку виконання рiшень про стягнення коштiв державного та мiсцевих бюджетiв або боржникiв, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв Украi'ни вiд 03.08.2011 № 845». Таким чином, відповідачем (ГУПФ) виконано лише одну з трьох вимог резолютивної частини судового рішення, що спростовує інформацію про його повне виконання. Така розбіжність між заявленим і фактичним станом виконання створює обґрунтовану підозру введення суду в оману шляхом подання завідомо недостовірних відомостей.

В свою чергу, в обґрунтування вимоги про надання повідомлення про виконання рішення суду, заявник вказує, що відповідно до частини другої статті 267 КАС України, «Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний у десятиденний строк з дня закінчення строку добровільного виконання рішення суду повідомити суд та особу, на користь якої ухвалено рішення, про виконання цього рішення».

Разом з тим, заявник покликається на постанову Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 826/16396/17 та цитує: «Виконання судового рішення повинно бути повним і підтвердженим документально. Повідомлення, яке не містить доказів реального виконання, не відповідає вимогам ст. 267 КАС України».

Крім того, заявник вказує, що в листі Державної судової адміністрації України № 11-1557/10 від 13.03.2019 роз`яснено таке: «У повідомленні про виконання рішення обов`язково зазначається, які саме пункти резолютивної частини виконано, у який спосіб, та надаються копії відповідних документів (наказів, платіжних доручень, банківських виписок тощо)».

Розглянувши вищезазначену заяву позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення пов`язана з незрозумілістю рішення як для сторін, так і для державного виконавця.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Внесення змін до судового рішення шляхом його роз`яснення не допускається.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення.

Отже, суд роз`яснює, як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного у рішенні. При цьому суд не може змінювати зміст рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі 638/11634/17.

Зі змісту заяви позивача вбачається, що позивач просить роз`яснити порядку, строків та способу виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/36132/24 від 25.04.2025 року, а саме:

a) Чи включає формулювання «перерахунок та виплата пенсії з 01.02.2023 року» зобов`язання сплатити всю суму пенсійних нарахувань за вказаний період?

b) Чи вважається рішення суду виконаним у частині стягнення судового збору, якщо кошти не перераховані позивачу?

c) Чи є повідомлення про «повне виконання рішення» таким, що відповідає вимогам ст. 267 КАС України, якщо частина зобов`язань залишилася невиконаною?

Суд звертає увагу, що як зазначено судом вище, роз`ясненню підлягає саме резолютивна частина рішення за умови якщо вона є незрозумілою та унеможливлює виконання такого рішення в зв`язку з нечіткістю чи неоднозначністю.

Так, резолютивна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/36132/24 від 25.04.2025 року має наступний зміст:

визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2023 року на підставі довідки Служби безпеки України №1426 від 23.07.2024 року, виданої станом на 01.01.2023 рік, у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі довідки Служби безпеки України №1426 від 23.07.2024 року, виданої станом на 01.01.2023 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум;

в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити;

стягнути з Головного управління ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Між тим, доводи, на які покликається в заяві про роз`яснення рішення, не можуть бути підставою для роз`яснення рішення суду від 25.04.2025 року, оскільки резолютивна частина викладена чітко, зрозуміло та не викликає неоднозначного розуміння.

Так, подана позивачем заява про роз`яснення судового рішення за своїм змістом є заявою про роз`яснення порядку його виконання, тобто заявник фактично просить вказати, як виконати рішення суду, що не є роз`ясненням його змісту.

Таким чином, із поданої заяви вбачається, що порушені заявником питання стосуються роз`яснення порядку виконання рішення суду, а тому до них не може бути застосовано механізм, визначений ст. 254 КАС України.

З огляду на зазначене вище суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду.

Щодо надання належним чином завірену копію повідомлення, поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до Одеського окружного адміністративного суду відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України, про виконання рішення від 25.04.2025 р. у справі № 420/36132/24 та зобов`язання надати таке повідомлення позивачу, суд зазначає таке.

Стаття 267 чинної редакції КАС України визначає особливості провадження у справах за адміністративними позовами про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Разом з тим, враховуючи зміст заяви та доводи заявника, суд зазначає, що ст. 267 КАС України в редакції чинній до 15.12.2017 регулювала питання застосування Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 267 КАС України (в редакції до 15.12.2017) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

В чинній редакції КАС України питання пов`язані з застосуванням заходів судового контролю вирішуються в порядку визначеному ст. ст. 381-1, 382, 382-1, 382-2, 382-3, 383.

Між тим, в даній справі заходи судового контролю не застосовувались, судом не покладався обов`язок на Головне управління ПФУ в Одеській області подавати звіт про виконання судового рішення.

В матеріалах справи відсутні повідомлення від Головного управління ПФУ в Одеській області про виконання судового рішення, у зв`язку з чим надання заявнику належним чином завіреної копії такого повідомлення не можливе.

Керуючись ст.254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення порядку виконання судового рішення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя /підпис/ П.П.Марин