Справа № 600/3932/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/3932/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними вимог суб`єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд прийняти рішення, яким визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2025 року ВП №78763392 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 32000 грн та постанову про стягнення виконавчого збору від 04.08.2025 року ВП №78763392 у розмірі 32000 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що не погоджується з постановами державного виконавця, оскільки у відповідача були відсутні законодавчі підстави для стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №78763392. Так, позивач вказав, що виконання виконавчого листа Тернопільського окружного адміністративного суду №500/98/25 від 01.07.2025 р. щодо нарахування та виплати стягувачу матеріальної допомоги на оздоровлення здійснюється Управлінням за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою, а тому згідно вимог п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII, у такому виконавчому провадженні з боржника не стягується виконавчий збір. У зв`язку із вказаним позивач вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та вказує, що станом на 18.08.2025 р. рішення Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/98/25 не виконано. Крім того, державний виконавець вказує, що п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII у спірних правовідносинах не застосовується, оскільки виконання рішення суду позивачем не здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», де відповідальним розпорядником і виконавцем є Державна казначейська служба України, а здійснюється за програмою КПКВК 0501150. Відповідач вказує, що саме про стягнення, а не про зобов`язання здійснити дії визначено ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Отже, відповідач вказує, що державний виконавець діяв на підставі та у межах повноважень визначених Законом №1404-VIII, а оскаржувані постанови прийнято правомірно.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

На примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ВП№78763392) перебував виконавчий лист Тернопільського окружного адміністративного суду №500/98/25 від 01.07.2025 р. щодо зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області (боржник) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (стягувач) матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік у розмірі посадового окладу судді Новодністровського міського суду Чернівецької області. При цьому, у п. 3 постанови від 04.08.2025 р. про відкриття виконавчого провадження ВП№78763392, визначено стягнути з боржника збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 32000 гривень. (а.с. 16-17).

04.08.2025 р. державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП№78763392 винесено постанову про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області виконавчого збору у розмірі 32000 гривень. (а.с. 18).

Матеріали справи містять наказ Державної судової адміністрації України від 11.02.2025 р. №53 про затвердження паспортів бюджетних програм на 2025 р., яким затверджено, зокрема, паспорт бюджетних програм на 2025 рік Державної судової адміністрації України за КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя». Крім того, вказаний паспорт бюджетних програм міститься в матеріалах справи. (а.с. 5-14).

Мотивувальна частина

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ також примусовому виконанню підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Таким чином, виконавчий збір стягується за примусове виконання рішення суду, початком якого є відкриття виконавчого провадження у справі.

Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Отже, стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Поряд із цим частинами 5 та 9 статті 27 Закону № 1404-VIII визначений вичерпний перелік підстав за наявності яких виконавчий збір не стягується.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України " Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом №1404-VIII, та особливості їх виконання встановлює Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901-VI).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі юридична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Суд звертає увагу, що у цій справі позивач, який є боржником у ВП №78763392, за організаційно-правовою формою є державним органом влади, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з ч.1 ст.148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

При цьому у головного розпорядника бюджетних коштів ДСА України наявна окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів), що підтверджується паспортом бюджетної програми на 2025 рік, затвердженого наказом ДСА України від 11.02.2025 року №53.

Отже, у цьому випадку виконання рішення щодо зобов`язання вчинити певні дії щодо майна (коштів), боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI.

За таких обставин, у цій справі виконання рішення щодо зобов`язання вчинити певні дії щодо майна (коштів), боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI, а на підставі п.3 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір у такому виконавчому провадженні з боржника не стягується.

Таким чином, доводи відповідача про те, що виконання рішення суду позивачем не здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI є безпідставними та необґрунтованими, а отже оскаржувані постанови в частині стягнення з позивача виконавчого збору прийнято протиправно та підлягають скасуванню.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2025 року ВП №78763392, в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 32000 грн, та постанова про стягнення виконавчого збору від 04.08.2025 року ВП №78763392 у розмірі 32000 грн винесені протиправно та підлягають скасуванню.

З вказаних підстав суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за поданий позов, який підлягає стягненню з державного виконавця.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 257 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2025 року ВП №78763392 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 32000 грн та постанову про стягнення виконавчого збору від 04.08.2025 року ВП №78763392 у розмірі 32000 гривень.

3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028 грн відповідно до квитанції від 14.08.2025 року.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Найменування учасників справи:

позивач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області (вул. Хотинська, 3А, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл., 58007, );

відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Целана Пауля, 11, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл., 58001, ).

Суддя Т.М. Брезіна