Справа № 500/3399/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3399/25

03 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого діє адвокат Дячук Сніжанна Ігорівна, звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (далі відповідач 1, або ГУ ДСНС у Тернопільській області), Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі відповідач 2, або ДСНС України), у якому просив ухвалити рішення яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 29.01.2020 по 19.05.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року;

- зобов`язати Головне управління з надзвичайних ситуацій України у Тернопільській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в період з 29.01.2020 по 19.05.2023 обчислюючи щомісячний розмір посадового окладу, окладу за спеціальне звання, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію та надбавки за таємність у розмірі розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом станом на 1 січня відповідного календарного року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 щомісячних премій з 29.01.2020 по 19.05.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року;

- зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій здійснити перерахунок щомісячних премій ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 19.05.2023 у відповідних відсотках від посадового окладу, які були установлені ОСОБА_1 у вказаний період, розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом станом на 1 січня відповідного календарного року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу під час проходження ним служби в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 грошове забезпечення виплачувалось, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018. Позивач вважає, що такі дії відповідачів суперечать нормам чинного законодавства, оскільки через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у позивача виникли підстави для встановлення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 Постанови № 704. Зі збільшеного посадового окладу має нараховуватися та виплачуватися усі інші види грошового забезпечення та виплати, у тому числі матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога для оздоровлення, що й слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Головне управління з надзвичайних ситуацій України у Тернопільській області у встановлений судом строк подало відзив на позовну заяву, у якому представник позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Вказав, що відмова у здійсненні перерахунку розміру грошового забезпечення позивача за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 є правомірною з огляду на таке. Останньою займаною посадою ОСОБА_1 у спірний період були посади начальника Управління ДСНС України у Тернопільській області та посада начальника Головного управління ДСНС України у Тернопільській області. Відповідно до витягу з наказу ДСНС України від 01.08.2014 № 373 "Про призначення ОСОБА_1 ", позивача призначено на посаду начальника Управління ДСНС України у Тернопільській області. Відповідно до витягу з наказу ДСНС України від 01.08.2014 № 373 "Про призначення ОСОБА_1 " позивачу встановлено посадовий оклад у розмірі 1775 грн, надбавку за виконання особливо важливих завдань піл час проходження служби цивільного захисту у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання. Спеціальне звання, що було присвоєне позивачу у відповідності до Витягу з Наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 25.06.2010 № 600 "Про присвоєння спеціальних звань" - "Полковник служби цивільного захисту", діяло у спірний період, а також до моменту звільнення позивача з посади. В подальшому у зв`язку з прийняттям постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" посадові оклади осіб рядового і начальницького складу були збільшенні. Згідно з Витягом з наказу ДСНС України від 06.03.2018 № 92 "Про кадрові питання" позивачу встановлено новий посадовий оклад у розмірі 9160 гривень, та оклад за спеціальним званням у розмірі 1480 гривень (полковник служби цивільного захисту), та надбавку за вислугу років у розмірі 50 відсотків. Такі складові грошового забезпечення позивача діяли у період з 29.01.2020 по 19.05.2023. Крім того зазначає, що матеріальна допомога не містить прив`язки до суми грошового забезпечення особи, та не обов`язково виплачується у розмірі грошового забезпечення особи а лише встановлює граничну межу щодо здійснення такої виплати (арк. справи 44 - 86).

Поряд з цим, до відзиву додано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду із заявленими позовними вимогами в частині перерахунку грошового забезпечення.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій у встановлений судом строк подала відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень представник вказав, що станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 при розрахунку грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту як розрахункова величина застосовувався саме прожитковий мінімум станом на 01.01.2018, порядок розрахунку грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу не змінився, а відтак вимога позивача визнання протиправними дії Головного управління його грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, відповідно здійснити перерахунок його одноразової грошової допомоги при звільненні з використанням прожиткового мінімуму станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 - суперечить постанові КМУ № 704, Інструкції МВС № 623, пункту 2 Схеми тарифних розрядів наказу МВС № 179 та внутрішньо-розпорядчих наказів ДСНС про окремі питання грошового забезпечення начальницького складу служби цивільного захисту апарату ДСНС у 2018-2023 роках та не підлягає задоволенню (арк. справи 137 - 192).

Водночас до відзиву додано заяву про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду із заявленими позовними вимогами в частині перерахунку грошового забезпечення

Представником позивача надіслано до суду відповідь на відзиви, у якій вона заперечує щодо викладених у відзиві доводів, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, було скасовано пункт 6 Постанови КМУ № 103, яким раніше обмежувалось визначення посадових окладів фіксованим прожитковим мінімумом на 01.01.2018. Внаслідок цього відновлено дію первинної редакції пункту 4 Постанови КМУ № 704. Згідно з цією нормою, посадові оклади та оклади за спеціальним званням мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на тарифний коефіцієнт (за умови, що отримане значення не менше 50% мінімальної зарплати). Отже, з 29 січня 2020 року всі органи та підрозділи, в тому числі ДСНС, повинні були при обчисленні посадових окладів застосовувати актуальний на той рік прожитковий мінімум, а не фіксоване значення 1762 грн. Водночас висловлює заперечення щодо аргументів відповідача про пропуск строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування яких посилається на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 (арк. справи 211 - 215).

Державною службою України з надзвичайних ситуацій надіслано до суду заперечення на відповідь на відзив. В обґрунтування доводів представник вказує, що відповідно до пункту 2 Схеми тарифних розрядів (у редакції, чинній за спірний період) посадові оклади за тарифними розрядами визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2018 року. При цьому, станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та на 01.01.2023 не діяла жодна редакція пункту 4 КМУ № 704 (арк. справи 224 - 234).

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 09.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору. У вказаний строк позивач виконав в повному обсязі вимоги ухвали суду, представник подала до суду документ про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 12.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

20.06.2025 представником позивача подано до суду клопотання про долучення доказів, у якому просить приєднати до матеріалів справи копії витягів з наказів по особовому складу апарату ДСНС України щодо розміру щомісячних премій ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по червень 2023 року.

25.06.2025 представником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області подано до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначив, що питання строку звернення до суду щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби регулюються частиною п`ятою статті 122 КАС України, і цей строк становить один місяць. Позивач подавши позовну зайву до суду 04.06.2025 пропустив встановлений законом строк для звернення до суду.

27.06.2025 представником Державної служби України з надзвичайних ситуацій подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

30.06.2025 представником Державної служби України з надзвичайних ситуацій подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.07.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та клопотання представника відповідача Державної служби України з надзвичайних ситуацій про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено.

Ухвалою суду від 03.07.2025 у задоволенні клопотань представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та клопотань представника Державної служби України з надзвичайних ситуацій про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі № 500/3399/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено.

Ухвалою суду від 03.09.2025 продовжено процесуальний строк розгляду справи на період воєнного стану з урахуванням розумних строків розгляду, як це передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду не надходило.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 у спірний період з 29.01.2020 до 14.03.2025 проходив службу в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, такі обставини визнаються відповідачами.

Між Державною службою України з надзвичайних ситуацій та позивачем 10.07.2023 було укладено крайній контракт № 50/23 про проходження ним служби цивільного захисту, яку він проходив на вищезазначеній посаді до 14.03.2025 (арк. справи 182 - 184).

Дія цього контракту припинена 14.03.2025 у зв`язку із звільненням зі служби цивільного захисту за підпунктом 3 пункту 176 Положення КМУ № 593 на підставі наказу ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 05.03.2025 № 181 "Про звільнення ОСОБА_1 " та виключенням з кадрів ДСНС, із списків особового складу Головного управління та зняття зі всіх видів забезпечення 14.03.2025, наказом Головного управління (по особовому) від 14.03.2025 № 133 "Про кадрові питання" (арк. справи 8 зворот, 9).

14.03.2025 із позивачем проведено розрахунок при звільненні та видано грошовий атестат № 11, відповідно до якого позивачу за останньою посадою було встановлено такі види грошового забезпечення: оклад за спеціальним званням - 1480 грн; посадовий оклад - 9160 грн; надбавка за вислугу років у розмірі 50% - 5320 грн; надбавка за особливості проходження служби 100% - 15960 грн; премія 340% - 31144 грн; надбавка за таємність 15% - 1374 грн; надбавка за кваліфікацію 5% - 458 грн, доплата за науковий ступінь 5% - 458 грн (арк. справи 10).

Представником позивача на електронну пошту відповідача 1 було направлено адвокатський запит щодо інформації про розмір нарахованого та фактично виплаченого грошового забезпечення за 2020 - 2023 роки. На вказаний запит, отримано відповідь7 від ГУ ДСНС в Тернопільській області № 64 21-1780/64 14 від 08.04.2025 (арк. справи 13).

Відповідно до довідок про розмір нарахованого та фактично виплаченого грошового забезпечення позивачу визначений посадовий оклад із застосуванням тарифного коефіцієнту 5,20 та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01.01.2018. Розмір посадового окладу складав 9160 грн. Розмір інших складових грошового забезпечення обраховувався із посадового окладу у розмірі саме 9160 грн, окладу за спеціальне звання у розмірі 1480 грн, надбавки за вислугу років у розмірі 5320 грн, надбавки за особливості проходження служби у розмірі 15960,50 грн надбавки за таємність у розмірі 1374 грн та місячного преміювання у різному розмірі, додаткової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на розв`язання соціальнопобутових питань (арк. справи 10 зворот, 11).

Позивач, вважаючи такі дії відповідачів щодо непроведення перерахунку грошового забезпечення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Мотивувальна частина

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд, враховує таке.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 № 623 (далі - Інструкція № 623).

Пунктом 3 розділу ІІ інструкції № 623 передбачено, що особам рядового і начальницького складу, прийнятим на службу цивільного захисту до дня вступу до виконання обов`язків за посадою, виплачуються: посадовий оклад за 1 тарифним розрядом, визначений у додатку 1 до Постанови № 704 - особам рядового і молодшого начальницького складу; посадовий оклад за 13 тарифним розрядом, визначений у додатку 1до постанови № 704, - особам середнього, старшого та вищого начальницького складу.

Пунктом 1 розділу ІІІ інструкції № 623 передбачено, що особам рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) виплачуються оклади за присвоєними їм спеціальними званнями рядового і начальницького складу в розмірі, визначеному у додатку 14 до постанови № 704.

Постановою № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 рік, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.. При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року".

Однак у подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб були внесені зміни.

З наведеного слідує, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто, з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

Таким чином, з 29.01.2020 виникли правові підстави для перерахунку грошового забезпечення виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які мають бути визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, від 04.01.2023 у справі № 640/17686/21, від 15.03.2023 у справі № 420/6572/22.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено у 2018 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Натомість статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня у розмірі 2270,00 грн; статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 №1082-IX установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня у розмірі 2189,00 грн; статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-ІХ установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2481,00 грн. статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-ІХ установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2684,00 грн.

Отже, щороку протягом спірного періоду прожитковий мінімум для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року, збільшувався.

Різниця між розміром прожиткового мінімуму на 2018 рік та 2020, 2021, 2022, 2023 роки впливає на визначення розміру посадового окладу та з 29.01.2020 (з моменту набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18) наявні правові підстави для визначення позивачу розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (2020, 2021, 2022, 2023 року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Крім того, суд звертає увагу, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення. Нарахування позивачу заниженого посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням потягло за собою неправомірне зменшення виплат, які позивач отримував у період проходження служби цивільного захисту (та який є предметом спору з 29.01.2020 по 19.05.2023), зокрема, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження військової служби, премії тощо.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

20.07.2018 відповідно до пункту 3 Постанови № 704 наказом Міністерства внутрішніх справ України № 623 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція № 623).

Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу ХХІХ Інструкції № 623 особам рядового і начальницького складу за рішенням керівника (начальника) органу управління (підрозділу) в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу управління (підрозділу), один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення. Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є їх рапорт про надання зазначеної матеріальної допомоги та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати зазначеної матеріальної допомоги. Керівнику органу управління (підрозділу) матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається на підставі його рапорту та наказу вищого керівника. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу надається за місцем проходження служби.

За змістом пунктів 1 - 2 розділу ХХХ Інструкції № 623 особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення. Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є їх рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення. Керівнику органу управління (підрозділу) допомога для оздоровлення надається на підставі його рапорту та наказу вищого керівника (начальника). Допомога для оздоровлення особам рядового і начальницького складу надається за місцем проходження служби.

Із аналізу наведених нормативних приписів суд висновує, що виплата грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням осіб рядового і начальницького складу. Відтак, перерахунок розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням зумовлює здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, у тому числі й одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, якщо позивачу провадилися нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у період з 29.01.2020 по 19.05.2023, то відповідач також має визначити їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 та Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача 1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивачу (у разі їх виплати у спірний період з 29.01.2020 по 31.03.2023) без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, станом на 01.01.2021 Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік, станом на 01.01.2022 Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік та станом на 01.01.2023 Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік.

З метою відновлення прав, порушення яких установлено за результатами розгляду спору, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 1 здійснити за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 перерахунок грошового забезпечення позивача, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивачу (у разі їх виплати у цей період), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 та Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог до відповідача 2 про визнання протиправними дії щодо обчислення та виплати позивачу щомісячних премій з 29.01.2020 по 19.05.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року та зобов`язання відповідача 2 здійснити перерахунок та виплату щомісячних премій позивача у відповідних відсотках від посадового окладу, які були установлені йому у вказаний період, розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом станом на 1 січня відповідного календарного року, суд зазначає, що то такі задоволенню не підлягають.

Так, згідно з наказами ДСНС, що діяли у спірний період 29.01.2020-19.05.2023 від 16.05.2017 № 271 "Про деякі питання у сфері роботи з персоналом" та від 19.10.2022 № 583' "Про деякі питання у сфері роботи з персоналом" визначено, що Голова ДСНС встановлює відповідно до законодавства посадові оклади, додаткові види грошового забезпечення й надбавки у межах мінімального і максимального розміру, всі види доплат, премій та матеріальної допомоги особам начальницького складу та державним службовцям апарату ДСНС, керівникам (начальникам) органів чи підрозділів цивільного захисту.

Отже, до компетенції відповідача 2 належить виключно встановлення розміру премії позивача у відсотках від посадового окладу, що підтверджується зокрема і наказами ДСНС України про преміювання позивача за спірний період (арк. справи 31-41).

Безпосереднє ж нарахування (обчислення) та виплата премії позивачу здійснювались ГУ ДСНС у Тернопільській області.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач 1, як суб`єкти владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваної бездіяльності. Водночас і позивач не довів обґрунтованості позовних вимог до відповідача 2.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судові витрати

Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1937,92 грн, що підтверджується квитанцією № 0524-0306-2116-2938 від 09.06.2025.

Оскільки судом задоволено лише позовні вимоги до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, то відповідно на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 29.01.2020 по 19.05.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року.

Зобов`язати Головне управління з надзвичайних ситуацій України у Тернопільській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в період з 29.01.2020 по 19.05.2023 обчислюючи щомісячний розмір посадового окладу, окладу за спеціальне звання, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію та надбавки за таємність у розмірі розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом станом на 1 січня відповідного календарного року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління з надзвичайних ситуацій України у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень, 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 6, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46011 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.