Справа № 520/4010/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 вересня 2025 року № 520/4010/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Пенсійного Фонду України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром,3 під`їзд,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Пенсійного Фонду України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд:

-визнати протиправними та скасувати:

рішення № 554 відділу перерахунку пенсії №1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області від 23.07.2024р.;

рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 30.07.2024р. за №43;

рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 07.08.2024р. за №43;

-зобов`язати Пенсійний Фонд України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, починаючи з 20 червня 2024 року, із застосуванням норми ч.2.ст.33 Закону №1058-IV;

-стягнути з Пенсійного Фонду України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в сумі 57648,03 грн.( п`ятдесят сім тисяч шістсот сорок вісім грн. 03 коп.), яка складається з рiзниці мiж сумою пенсії нарахованої в зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи та сумою пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, починаючи з 20.06.2024р.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 вперше набув інвалідність III групи у грудні 2017 році і йому була призначена пенсія по інвалідності, як особі з інвалідністю III групи та в подальшому на підставі рішень медико-соціальної експертної комісії (в подальшому МСЕК) йому неодноразово продовжували інвалідність. В 2024 році він був направлений на МСЕК, де 20 червня 2024 року йому була встановлена інвалідність II групи.

Так, 15.07.2024р позивач звернувся через свій електронний кабінет до управління ГІФ в Харківському районі у Харківській області за місцем проживання із заявою про призначення пенсії у зв`язку зі зміною групи інвалідності та у відповідності до ч.2 ст. 33 Закону №1058-ІУ.

У своїй заяві позивач просив здійснити призначення (пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, посилаючись на норми ч.2 ст.ЗЗ Закону №1058. Оскільки на момент звернення він був у віці 45 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а також був непрацюючим і його страховий стаж складав 28 років 6 місяців. При цьому позивач був особою з інвалідністю II групи, тому всі умови зазначені в цій нормі Закону повністю були ним дотримані.

До заяви від 15.07.2024р. позивач надав до пенсійного органу всі необхідні документи, які беззаперечно слугують підставою для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, починаючи з встановлення інвалідності II групи (20.06.2024р.).

23 липня 2024р. позивач через свій електронний кабінет отримав відповідь (рішення № 554 від 23 07.2024 року відділу перерахунку пенсії № 1 ГУ ПФУ в Запоріжській області.

Цим рішенням позивачу було відмовлено в призначені/перерахунку пенсії, з підстав відсутність необхідного страхового стажу в розмірі 35 років, передбаченого ст. 28 Закону №1058-14.

Далі, не погодившись з таким рішенням (діями, бездіяльністю) відповідача ОСОБА_1 23.07.2024р. звернувся до Пенсійного Фонду України зі скаргою .

23 липня 2024р. позивач направив заяву через свій електронний кабінет про перерахунок пенсії в зв`язку зі зміною групи інвалідності з третьої на другу. Ця заява передана на розгляд та розглядалася управлінням ПФ в Красноградському районі ГУ ГІФУ у Харківській області.

ЗО липня 2024 р. позивач отримав відповідь на цю заяву, а саме - рішення відділу перерахунку пенсії N° 1 від 30.07.2024 року ГУ ПФ в Харківській обл. за №43.

В цьому рішенні (міститься у матеріалах справи), наводиться, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи позивача з 12.12.2017 р ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності II групи, але таке твердження не відповідає дійсності, оскільки позивач вперше отримав II групу інвалідності тільки 20.06.2024 року, а тому прийнято рішення відмовити йому в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбачено ст.28 Закону№1058-ІУ.

Так, відповідач з посиланням на ст.28 Закону №1058 вказує на те що, особи мають право на призначення пенсії по інвалідності в «розмірі пенсії за віком тільки при наявності страхового стажу для чоловіків не менше 35 років. Тобто, позивачу знову не було здійснення перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною групи його інвалідності з III групи на II групу.

З такими діями (бездіяльністю) позивач повністю не погодився та скористався своїм правом на оскарження таких дій до вищої інстанції - Пенсійного Фонду України.

30.07.2024 р Позивачем через електронний кабінет була подана скарга до ПФУ на дії (бездіяльність) посадових осіб ГУ ПФУ в Харківський області.

Далі, 1 вересня 2024 року відповідач надіслав простим поштовим відправленням позивачу відповідь на скаргу до ПФУ на рішення № 554 від 23 07.2024 року. Ця відповідь датована 21.08.2024 року, в якій повідомлялось, що згідно рішення від 07.08.2024 року № 43 йому відмовлено в перерахунку пенсії. Також ця відповідь містила додаток - рішення від 07.08.2024 року також за №43 (як і рішення від 30.07.2024р.), в якому відповідач змінює свою попередню позицію та зазначає, що все-таки позивач має право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, але в силу приписів ч.З ст. 45 Закону №1058-14 при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, відповідно до Закону розмір пенсії зменшується з 16786,43 грн. на 12119.45 гри., тому відповідачу відмовляється в призначені з причини недоцільності .

При цьому як у першому рішенні від 30.07.2024 р., так і у другому (зміненому) від 07.08.2024р., відповідач не наводить ніяких пояснень та розрахунків.

01.08.2024р. позивачу була перерахована пенсія, як особі з інвалідністю II групи та встановлено її розмір - 16786,43 грн.

Також позивачем зазначено, що відповідач помилково застосовує норми ч.З ст.45 Закону №1058-14 в якій зазначається про перехід з одного виду пенсії на інший, він безпідставно підмінює поняття, вважаючи, що призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком - це є перехід на інший вид пенсії. Але це, на думку позивача, не відповідає дійсності. Позивач як перебував на пенсії по інвалідності, так і залишається на пенсії по інвалідності, не змінюючи її вид, тільки просить змінити порядок її розрахунку та призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 33 Закону №1058-14, розрахувавши її відповідно до ст..27 Закону №1058-14, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІУ.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058- IV).

Відповідно до положень ст.5 Закону № 1058-ІУ, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-ІУ щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі №1-29/2007 зазначено, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, які є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України вони є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, Європейської соціальної хартії (переглянутій) 1996 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та рішеннях Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Відповідно до норми ч.2 ст.ЗЗ Закон №1058- IV позивачу повинна бути призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком та обчислюватися за статею 27 цього закону за формулою :

П = Зп Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього

Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25

цього Закону. ,

Значення показника Зп розраховується за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три

календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати

(доходу) за кожний місяць (Кзі + Кз2 + КзЗ + ... + Кзп ); К - страховий стаж

за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Також суд вказує, що ч.2 ст. 33 Закону №1058-ІУ яка передбачає, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу, а саме:

«у жінок - 20 років, а у чоловіків - 25 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці по 46 років включно;

жінок - 21 рік, а у чоловіків - 26 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 48 років включно;

жінок - 22 роки, а у чоловіків - 27 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 50 років включно;

жінок - 23 роки, а у чоловіків - 28 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 53 років включно;

жінок - 24 роки, а у чоловіків - 29 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 56 років включно;

жінок - 25 років, а у чоловіків - ЗО років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 59 років включно».

Суд також зазначає, що перерахунок розміру пенсії при зміні групи інвалідності передбачає розрахунок її із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії ( в 2024 року це - 7994,47 грн.), а призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до норми ст. 27 передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в розмірі, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. ( в 2024 року це - 13559,41 грн.).

На думку суду відповідач помилково застосовує норми ч.З ст.45 Закону №1058-14 в якій зазначається про перехід з одного виду пенсії на інший, він безпідставно підмінює поняття, вважаючи, що призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком - це є перехід на інший вид пенсії.

Судом встановлено, що Позивач як перебував на пенсії по інвалідності, так і залишається на пенсії по інвалідності, не змінюючи її вид, тільки просить змінити порядок її розрахунку та призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 33 Закону №1058-14, розрахувавши її відповідно до ст. 27 Закону №1058-14.

Таким чином, твердження відповідача про недоцільність призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком в зв`язку з її зменшенням є, на думку суду, помилковим, недоречним та протиправним.

Розмір пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком ніяк не може бути меншим від розміру пенсії по інвалідності II групи.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині :

визнання протиправними та скасування:

рішення № 554 відділу перерахунку пенсії №1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області від 23.07.2024р.;

рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 30.07.2024р. за №43;

рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 07.08.2024р. за №43;

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що судом скасовані рішення відповідачів, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, заявлених позивачем, шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.

Щодо вимоги стягнути з Пенсійного Фонду України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в сумі 57648,03 грн.( п`ятдесят сім тисяч шістсот сорок вісім грн. 03 коп.), яка складається з рiзниці мiж сумою пенсії нарахованої в зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи та сумою пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, починаючи з 20.06.2024р. то суд відмівляє в її задоволенні, так як вона є передчасною.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Пенсійного Фонду України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром,3 під`їзд,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ), Пенсійного Фонду України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний,158-б, м.Запоріжжя,69005, 2),про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати:

-рішення № 554 відділу перерахунку пенсії №1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області від 23.07.2024р.;

- рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 30.07.2024р. за №43;

-рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 07.08.2024р. за №43;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.