Справа № 480/6920/25
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
04 вересня 2025 року Справа № 480/6920/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерство освіти і науки України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
1. Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо формування (відображення) інформації в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, а саме запису «Ні, порушує», про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти визначеної статтею 10 Закону України «Про освіту» з початку навчання у відокремленому структурному підрозділі «Професійно - педагогічний коледж Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка» з 01 вересня 2025 року.
2. Зобов`язати Міністерство освіти і науки України вчинити дії щодо внесення змін в Єдиній державної електронній базі з питань освіти, а саме виключити інформацію про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти визначеної статтею 10 Закону України «Про освіту» з початку навчання у відокремленому структурному підрозділі «Професійно - педагогічний коледж Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка» з 01 вересня 2025 року шляхом заміни запису «Ні, порушує» на запис «Так, не порушує» при формуванні довідки здобувана освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
Заява мотивована тим, що з 2025 року він навчається за денною формою навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Професійно педагогічний коледж Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка» та здобуває освіту за рівнем «Фаховий молодший бакалавр».
Іншої освіти крім середньої він не має.
01.09.2025 сформовано довідку ЄДЕБО про здобувача освіти, з якої вбачається внесення до ЄДЕБО стосовно нього запису про порушення послідовності рівнів освіти, визначених ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту».
Таким чином, відповідачем до ЄДЕБО внесено інформацію, яка порушує його права на отримання відстрочки від призову, визначені п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
З відповідним позовом він звернувся до Сумського окружного адміністративного суду.
Однак, враховуючи завантаженість суду, розгляд справи може відбуватися протягом тривалого часу, що може призвести до його призову на військову службу за мобілізацією та порушення його права на отримання освіти, оскільки інформація, викладена в оскаржуваній довідці, безпосередньо позбавляє позивача права на отримання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією.
Зазначає, що якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, то він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.
Відповідно до ч.1-3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Таким чином, за загальним правилом, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом без повідомлення учасників справи. Заявник викликається до суду тільки у випадку необхідності надання додаткових пояснень та/або доказів. Судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову призначається у виняткових випадках, за відсутності пояснень заявника та/або недостатності поданих ним доказів.
Суд не вбачає підстав для виклику заявника та призначення судового засідання для розгляду зави про забезпечення позову, оскільки всі доводи викладені в заяві про забезпечення позову, до якої представником позивача додані докази.
З урахуванням викладеного, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті визначено два випадки при яких допускається забезпечення позову, як до його пред`явлення, так і на будь-якій стадії розгляду справи: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Приписом п. 2 ч. 1 ст. 151 КАС України встановлено вид забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Суд звертає увагу, що будь-яке забезпечення позову у справі застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Посилання заявника на неможливість отримання ним відстрочки від призову внаслідок внесення до оскаржуваної довідки інформації про порушення послідовності рівня освіти безпосередньо не свідчить про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення його прав в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки разом із заявою про забезпечення позову представником ОСОБА_1 не подано жодних доказів звернення до ТЦК та СП із заявою про надання відстрочки від призову та отримання відмови у наданні такої відстрочки саме з підстав порушення правил послідовності рівня освіти.
Крім того, з матеріалів поданої заяви про забезпечення позову не вбачається очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій, оскільки об`єктива оцінка правових підстав для внесення до оскаржуваної довідки інформації про порушення послідовності рівня освіти може бути повноцінно надана лише під час розгляду справи судом по суті позовних вимог.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, яка відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню, наведені підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям згаданої статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Заявником на час вирішення заяви про забезпечення позову не надано, а судом не встановлено обґрунтованих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Більш того, представником позивача не подано доказів вручення ОСОБА_1 повістки, де вимогою є мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на військову службу.
Отже, представником позивача на момент розгляду заяви не підтверджено вказаних у ній обставин, а саме не надано доказів, які б свідчили, що існує виключна необхідність забороняти відповідачу вчиняти дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаного ОСОБА_1 , а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки він не зазначає про порушення його прав шляхом незаконної мобілізації, внаслідок чого посилання представника позивача у заяві про забезпечення позову на рішення Верховного Суду від 05.02.2025р. у справі №520/7954/22 є безпідставними, адже у ньому вказано про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини (по стройовій частині), згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом про призначення та зарахування до списків особового складу військової частини солдата запасу кулеметником 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини та зобов`язання командира військової частини 1 виключити із списків особового складу військової частини позивача.
Натомість у поданій до суду заяві про забезпечення позову не міститься посилання на обставини незаконного призову ОСОБА_1 на військову службу, а в ній перелічені інші підстави для необхідності забезпечення позову -порушення права на отримання освіти позивачем.
Тобто рішення Верховного Суду від 05.02.2025р. у справі №520/7954/22 не є ревалентним до правовідносин, що складися між ОСОБА_1 та суб`єктом владних повноважень Міністерством освіти України, дії якого він оскаржує до суду.
Тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не має бути задоволена, оскільки вона ґрунтується на припущеннях та доводах, які можуть бути належним чином оцінені під час розгляду справи судом шляхом витребування та дослідження належних доказів.
Таким чином, позивачем не доведено наявності у цій заяві хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя О.О. Осіпова