Справа № 157/961/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 157/961/25 пров. № А/857/29799/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 липня 2025 року (головуючий суддя Ходачинський Р.О., м. Камінь-Каширський) у справі № 157/961/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2025 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради (відповідач), в якому просив скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення № 10 від 09.05.2025.

Позов обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення № 10 від 09.05.2025 на неї було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 13600 грн за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Постанова мотивована тим, що вона 25 березня 2025 року, перебуваючи у магазині «Зелений» в с. Олексіївка Камінь-Каширського району, здійснила продаж неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слабоалкогольний енергетичний напій «REVO», ємкістю 0,5 л, одну штуку, чим порушила підпункт 2 п. 1 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Вважає, що зазначена постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства та не містить жодних доказів, які б підтверджували її винуватість у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, а також що її безпідставно притягнули до відповідальності, оскільки вона не продавала неповнолітній особі слабоалкогольні напої, а докази надані адміністративній комісії при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради не доводять її вини. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не можу бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Єдиним доказом правопорушення, на який покликається відповідач, є пояснення неповнолітньої особи. Інших доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, в тому числі, які б свідчили про продаж нею неповнолітній особі алкогольних напоїв, зокрема будь-якого розрахункового документа, в матеріалах справи немає. Також, позивачка зазначає, що участі у розгляді адміністративної справи вона не приймала та не була повідомлена про час і місце розгляду у визначений законом спосіб. Посилання відповідача на те, що її повідомлено про розгляд справи по телефону через месенджер «Вайбер» не відповідає дійсності.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 липня 2025 адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради № 10 від 09.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Вказує, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, які були безпосередньо досліджені комісією під час розгляду справи, а саме: пояснення ОСОБА_2 , які також надані нею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення понятих та копія паспорта малолітньої особи. Апелянт вказує, що позивачка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності понятих відмовилась його підписувати. Крім того, під час повідомлення її про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення в телефонному режимі у категоричній формі повідомила, що на комісію вона не прийде, а також те, що її не цікавить результат розгляду справи. Крім цього, апелянт наголошує, що позивачка відмовилась від отримання постанови, яку їй намагалась вручити секретар комісії за місцем роботи ОСОБА_1 . Разом з тим, зазначає, що отримання та зберігання чека не є обов`язком покупця і відсутність чеку про продаж алкогольних напоїв не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Інспектором ювенальної поліції сектору поліції Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Кіпнем В.Я. 12.04.2025 року складено протокол серії ВАД № 596608 про адміністративне правопорушення про те, що 25 березня 2025 року близько 18:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , а саме у магазині «Зелений», здійснила продаж слабоалкогольного енергетичного напою малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме «Revo», вміст спирту 8,5%, ємкістю 0,5 л, одну штуку, чим порушила п.п. 2 п. 1 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовилася у присутності понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради у складі Шевчика А.В., Грисюка О.І., Мельничука А.М., Шворака М.І., Короля В.П. № 10 від 09.05.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 13600 гривень.

У постанові зазначається, що 25 березня 2025 року близько 18 год ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , а саме у магазині «Зелений», здійснила продаж слабоалкогольного енергетичного напою малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме «Revo», вміст спирту 8,5%, ємкістю 0,5 л, одну штуку, чим порушила п.п. 2 п. 1 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 293 КУпАП та практики розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Інспектором ювенальної поліції сектору поліції Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Кіпнем В.Я. 12.04.2025 року складено протокол серії ВАД № 596608 про адміністративне правопорушення про те, що 25 березня 2025 року близько 18:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , а саме у магазині «Зелений», здійснила продаж слабоалкогольного енергетичного напою малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме «Revo», вміст спирту 8,5%, ємкістю 0,5 л, одну штуку, чим порушила п.п. 2 п. 1 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовилася у присутності понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради у складі Шевчика А.В., Грисюка О.І., Мельничука А.М., Шворака М.І., Короля В.П. № 10 від 09.05.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 13600 гривень.

У постанові зазначається, що 25 березня 2025 року близько 18 год ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , а саме у магазині «Зелений», здійснила продаж слабоалкогольного енергетичного напою малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме «Revo», вміст спирту 8,5%, ємкістю 0,5 л, одну штуку, чим порушила п.п. 2 п. 1 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до підпункту 2 п. 1 ст. 71 Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18-річного віку.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП передбачає дії спеціального суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами визначена кваліфікуючими ознаками у кожній частині цієї статті окремо.

Спеціальними суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 є працівником торгівлі, громадського харчування, чи громадянкою, яка займається підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Крім того, спеціальний статус суб`єкта цього правопорушення взагалі не досліджувався комісією при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегія суддів вказує, що постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП не відповідає встановленим законом вимогам для рішень суб`єктів владних повноважень, зокрема щодо критерію обґрунтованості, тобто врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). У цьому випадку, як свідчить аналіз наявних у справі доказів, орган не з`ясував усі обставини, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідач, не надавши доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні законодавства в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів і підприємницької діяльності, не довів правомірності свого рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 241, 243, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради залишити без задоволення, а рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 липня 2025 року у справі № 157/961/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар