Справа № 560/3609/25
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3609/25

Головуючий у 1-й інстанції: Драновський Я.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

21 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т.С.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Камінської І.В.

представника відповідачів - Гнатів І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Нетішинської міської ради Хмельницької області та Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нетішинської міської ради Хмельницької області та Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Нетішинської міської ради Хмельницької області та до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення п`ятдесят сьомої сесії Нетішинської міської ради VIII скликання від 31.01.2025 №57/2661 "Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради ОСОБА_2 ";

- визнати протиправним та скасувати розпорядження секретаря Нетішинської міської ради від 03.02.2025 № 77/2025-рк "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Нетішинську міську раду поновити ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради з 11 лютого 2025 року;

- стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, за період починаючи з дати звільнення по дату ухвалення рішення судом.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року позов задоволено в повному обсязі.

Відповідачі, не погодившись з судовим рішенням, подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг, апелянти посилаються на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено останню до розгляду у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримала вимоги апеляційних скарги та просила їх задовольнити.

В свою чергу, позивач та представник позивача заперечили проти доводів апеляційних скарг відповідачів та просили залишити їх без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , на підставі рішення 34 сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 27.10.2017 №34/1866 затверджена на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради, зі складанням Присяги посадової особи місцевого самоврядування.

В подальшому, в грудні 2020 року рішенням другої позачергової сесії Нетішинської міської ради VIII скликання від 01.12.2020 №2/8 позивача затверджено на посаді заступника міського голови з питань виконавчих органів Нетішинської міської ради, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Рішенням п`ятдесят сьомої сесії Нетішинської міської ради VIII скликання від 31 січня 2025 року №57/2661 Нетішинська міська рада достроково припинила повноваження позивача як заступника міського голови з питань виконавчих органів Нетішинської міської ради, у зв`язку із визнанням її роботи незадовільною.

Розпорядженням секретаря Нетішинської міської ради від 03.02.2025 №77/2025рк позивача звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради з 10 лютого 2025 року.

Вважаючи своє звільнення незаконним, а також таким, що порушує її право на працю, позивач звернулась до суду із цим позовом.

За результатом розгляду матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР).

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування наведені в Законі України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-IIІ (Закон №2493-IIІ).

Статтею 1 Закону №2493-ІІІ визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 2 Закону №2493-ІІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з ст. 3 Закону №2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Статтею 20 Закону №2493-ІІІ встановлені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування, які можуть бути як загальними, що передбачені Кодексом законів про працю України, так і спеціальними, що визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 Закону).

Як встановлено з матеріалів справи, депутатами Нетішинської міської ради здійснено оцінку службової діяльності позивачки на посаді заступника міського голови, за результатами якої прийшли до висновку щодо недостатньої ефективності виконання позивачкою посадових обов`язків та не відповідність її діяльності вимогам чинного законодавства. Саме наявність цих чинників та інших фактів, наведених у пояснювальній записці до проекту рішення, стало підставою для прийняття рішення про визнання роботи позивачки незадовільною та, як наслідок, дострокового припинення її повноважень на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність прийняття відповідачем рішення від 31.01.2025 №57/2661 "Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради ОСОБА_2 ", оскільки останнє було ухвалено за відсутності позивачки та без надання їй можливості подати громаді звіт про діяльність на посаді заступника міського голови з питань виконавчих органів Нетішинської міської ради.

Також, суд послався на суперечність рішення міської ради "Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради Оксани Володимирівни Латишевої" вимогам Регламенту Нетішинської міської ради через непроведення постійною комісією юридичної експертизи проекту вказаного рішення та не відзначення відповідачами жодної правової підстави та мотивів, що стали наслідком винесення оспорюваних рішень.

Судова колегія не погоджується з позицією суду першої інстанції та, враховуючи доводи апелянтів, зазначає наступне.

Так, 13.01.2025 року депутатами Нетішинської міської ради VIII скликання завчасно, ще до видачі Розпорядження секретаря міської ради від 31.01.2025 року «Про скликання п`ятдесят сьомої сесії Нетішинської міської ради VIII скликання», надіслано колективне звернення від депутатів, в якому висловлювалося прохання організувати на черговій сесії Нетішинської міської ради 31.01.2025 року звітування заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради (юридичних, адміністративних, житлових питань, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища та взаємодії з правоохоронними органами) ОСОБА_3 та заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради (гуманітарні питання) ОСОБА_4 про виконання свої функціональних обов`язків за період 2022-2024 роки. Зазначалось також про необхідність підготувати та включити до порядку денного чергової сесії НМР, яка відбудеться 31.01.2025 року, проєкт рішення щодо оцінки діяльності заступників міського голови з питань виконавчої діяльності для затвердження звіту депутатами.

Вказана обставина, на переконання судової колегії, свідчить про обізнаність позивачки про необхідність звітування, що до того ж підтверджується її підписом на резолюції даного листа про її ознайомлення та взяття до уваги.

В свою чергу, дане питання не було включено до Порядку денного, який затверджувався розпорядженням про скликання сесії, оскільки на засіданні постійної комісії від 29 січня 2025 року (копія протоколу комісії № 48) секретар Нетішинської міської ради роз`яснив депутатам, що включення проекту рішення до порядку денного на сесію нічим не передбачено.

В контексті зазначеного, судова колегія звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було надано достатньої оцінки вказаному протоколу комісії № 48 у частині висловлювання твердження секретарем ради, на що, в свою чергу, посилались відповідачі у відзивах на позовну заяву.

Натомість, суд першої інстанції, дійшов висновку, що в порушення встановленої процедури, жодним депутатом Нетішинської міської ради пропозиція щодо заслуховування звіту ОСОБА_1 на засіданні п`ятдесят сьомої сесії VIII скликання Нетішинської міської ради не вносилася, що підтверджується опублікованою інформацією на офіційному сайті відповідача у розділі "Проекти рішень", за посиланням: https://www.netishynrada.gov.ua/miska/proektu/8-skl-pr/57-8.

Стосовно висновку суду першої інстанції про порушення депутатами Нетішинської міської ради права особи на участь в процесі прийняття рішення, оскільки, попередньо, ні позивачеві, ні будь - кому іншому із працівників виконавчого комітету Нетішинської міської ради, не було відомо, що на пленарне засідання 31.01.2025 буде виноситись питання про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради ОСОБА_1 колегія суддів відзначає наступне.

Так, відповідно до положення пункту 10 частини другої статті 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради має право вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, а також з питань, що віднесені до компетенції ради, інших органів і посадових осіб, які діють на її території. До таких посадових осіб, безсумнівно, належить і заступник міського голови, діяльність якого безпосередньо пов`язана з реалізацією повноважень виконавчих органів ради.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

У свою чергу, внутрішньо-організаційними є акти, які приймаються з метою організації та впорядкування роботи суб`єктів владних повноважень, тобто це акти, які стосуються кадрових питань, а також інші акти у тому разі, якщо вони обмежуються внутрішньою організацією роботи суб`єкта владних повноважень та відповідних посадових осіб.

Враховуючи те, що проект рішення щодо заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради стосувався внутрішньо організаційного (кадрового) питання щодо дострокового припинення повноважень позивачки, яке вирішується виключно депутатами міської ради, проект такого рішення і не підлягає обов`язковому оприлюдненню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 420/718/19 (постанова від 06.02.2020 р.).

Натомість, судом першої інстанції не було враховано зазначені норми матеріального права та існуючу практику Верховного Суду.

Таким чином, судова колегія доходить до переконання, що правова позиція депутатів міської ради щодо необхідності заслуховування звіту заступника міського голови повністю відповідає вимогам чинного законодавства та є прямим виявом реалізації їх представницьких функцій. Це також підтверджує, що ініціювання питання щодо звітності посадової особи не лише правомірне, а й відображає законне прагнення до забезпечення прозорості, підзвітності й контролю за ефективністю виконання посадових обов`язків у системі місцевого самоврядування.

Висновок суду першої інстанції про поспішність рішення про дострокове припинення повноважень позивачки на посаді заступника міського голови, через ненадання останній можливості подати звіт про свою діяльність, суперечить фактичним обставинам справи.

В даному випадку, суд першої інстанції допустив втручання у дискреційні повноваження ради, визначаючи час, коли депутати мають право припиняти повноваження виборної посади.

При цьому, позивачка не скористалась правом подати письмовий звіт депутатам на засідання сесії, а її присутність не була обов`язкова. До того ж, матеріали справи не містять доказів подання позивачкою вказаного звіту депутатам у будь-якому іншому форматі.

Відтак, судова колегія не вбачає жодного порушення прав позивачки, як заступника міського голови, оскільки їй було надано реальну та повну можливість реалізувати своє право на публічне звітування про результати службової діяльності перед депутатським корпусом та громадою.

Зокрема, за наявності офіційного колективного звернення депутатів міської ради, яке ініціювало заслуховування відповідних посадових осіб, а також з огляду на факт особистої присутності на засіданні постійної депутатської комісії, позивачка мала усі передумови для того, щоб за власною ініціативою або за наданою можливістю виступити зі звітом, подати письмові пояснення чи надати будь-яку іншу форму звітності, що відповідала б принципам публічності, прозорості та підзвітності посадових осіб місцевого самоврядування.

Однак, позивачка не скористалась наявною у неї можливістю, чим фактично самоусунулась від виконання свого обов`язку звітувати перед громадою. Така поведінка не може бути розцінена як обмеження її прав, а натомість як неповне та неналежне виконання службових обов`язків, що й зумовило відповідну реакцію депутатського корпусу у межах наданих законом повноважень.

Окрім того, в контексті розгляду даного питання необхідно врахувати, що позивачка, знаючи про заплановане заслуховування її звіту на пленарному засіданні міської ради, подала заяву про надання їй щорічної відпустки за один день до відповідної сесії, що підтверджується розпорядженням секретаря міської ради від 30 січня 2025 року №9/2025-рв.

В даному випадку, розпорядження міського голови про надання відпустки позивачці є невід`ємним елементом розвитку подій, які хронологічно передували прийняттю рішення п`ятдесят сьомої сесії VIII скликання Нетішинської міської ради від 31.01.2025 року №57/2661 «Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради Оксани Володимирівни Латишевої», однак залишені судом першої інстанції без належної уваги та відповідної оцінки.

До того ж, відповідно до положень статті 10 Закону України «Про відпустки», роботодавець зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до її початку, з урахуванням затвердженого графіка відпусток.

Натомість, у даному випадку надання відпустки було оформлено без дотримання строку завчасного повідомлення.

Також, судова колегія враховує доводи апелянтів, що депутатам ради стало відомо про факт відпустки позивачки у день проведення 57 сесії Нетішинської міської ради, оскільки вона, як доповідач по багатьом питанням сесії ради, не прибула на засідання.

В розрізі вказаного, судова колегія враховує правову позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 06.02.2020 у справі №420/718/19, де Суд відзначив, що факт добровільного подання позивачкою заяви на відпустку, не обмежує міську раду у вчиненні її прямого дискреційного права, встановленого Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», на прийняття рішення за наслідками оцінки діяльності позивачки, як заступника міського голови, за результатом якої і було прийнято спірне рішення.

Стосовно висновків суду першої інстанції про відсутність в оскаржуваних рішеннях достатніх підстав та мотивів для дострокового припинення повноважень позивача, то судова колегія останні відхиляє, як такі, що суперечить фактичним обставинам справи.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачі у відзивах на позовну заяву послідовно, чітко та аргументовано виклали позицію щодо підстав та мотивів прийняття рішення ради про дострокове припинення повноважень заступника міського голови, підкріплюючи свою позицію належними доказами. Більше того, мотиви рішення ради, які, відповідно до норм адміністративного права, є ключовим елементом законності дій органу місцевого самоврядування, були викладені у пояснювальній записці, що додається до проекту рішення сесії міської ради та становить його невід`ємну складову.

Складення такої пояснювальної записки, а також її зміст, повністю відповідають вимогам Положення про постійні комісії Нетішинської міської ради VIII скликання. У зазначеній пояснювальній записці містилися конкретні мотиви, з яких депутати міської ради вважали за доцільне достроково припинити повноваження позивачки на виборній посаді органу місцевого самоврядування.

Посилання суду першої інстанції на відсутність підстав для дострокового припинення повноважень позивачки в оскаржуваних рішеннях є безпідставними, оскільки для виборних посад органу місцевого самоврядування встановлена особлива процедура звільнення і призначення.

Так, згідно з Методичними рекомендаціями щодо особливостей звільнення посадових осіб із органів місцевого самоврядування передбачено, що заступник сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючий справами (секретар) виконавчого комітету можуть також бути звільнені з посади з підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, Законом України «Про боротьбу з корупцією», а також на підставі і в порядку, визначеному статтею 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (без конкретизації частини).

У аналогічній справі Верховний Суд у своєму рішенні № 420/718/19 від 06.02.2020 висловив позицію, що статтею 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування, які можуть бути як загальними, що передбачені Кодексом законів про працю України, так і спеціальними, що визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі:

порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону;

порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону);

виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону);

досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Отже, перелік визначених цією статтею підстав припинення служби в органах місцевого самоврядування не с виключним, оскільки частина перша цієї статті вказує також і на загальні підстави, які визначені у вказаних законах зокрема Законі України «Про місцеве самоврядування», норми якого, серед інших, були юридичною підставою для прийняття спірного рішення міської ради.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», яка встановлює виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, серед яких зокрема і утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск.

Відтак, судова колегія враховує доводи апелянтів, що підставою дострокового припинення повноважень та звільнення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради області, є неналежне здійснення наданих їй законом повноважень, а саме: питань, відображених у пояснювальній записці та відсутність передбаченого законом звіту про свою діяльність перед територіальною громадою протягом кількох років перебування на посаді, тощо.

Наразі, вказана підстава для припинення служби є загальною і узгоджується із статтею 75 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (пп. 46-49 Постанови ВС №420/718/19 від 06.02.2020 p.).

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що мотиви депутатського корпусу для прийняття рішення про дострокове припинення повноважень заступника міського голови ОСОБА_1 були обгрунтованими, належним чином задокументованими та базувалися на об`єктивних фактах, що мали важливе значення для ефективного функціонування виконавчих органів міської ради та захисту інтересів територіальної громади.

Судова колегія враховує також доводи апелянтів, що питання щодо неналежного виконання позивачкою своїх обов`язків порушувалося ще до моменту ініціювання заслуховування звіту, що підтверджується відповідними депутатськими зверненнями, запитами, протоколами засідань постійних комісій. Ці документи спростовують позицію позивачки щодо нібито відсутності скарг на її діяльність і підтверджуют незадоволення роботою ОСОБА_1 як заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів.

Також, судова колегія бере до уваги правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 16.06.2023 р. у справі № 240/44129/21, якою визнано право територіальної громади через утворені ними органи місцевого самоврядування на дострокове припинення повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування.

Відтак, оскільки ці повноваження є дискреційними, то адміністративний суд при розгляді цієї справи не може здійснювати повторну перевірку роботи заступника міської ради щодо належного чи неналежного здійснення наданих йому повноважень, допущення ним у своїй діяльності порушень законодавства України та порушення Присяги, як і не може переоцінювати позицію (волевиявлення) депутатів міської ради, які проголосували за необхідність звільнення заступника міської ради.

Натомість, суд першої інстанції відхилився від цієї позиції і надав оцінку ефективності роботи виборної посади у виконавчому комітеті, аналізуючи кадрові документи, що суперечить нормам права, які регулюють порядок призначення та дострокового припинення повноважень виборних посад в органах місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 22.04.2020 року в справі № 360/2169/19, від 04.06.2020 року в справі № 802/1463/18-а та від 24.09.2020 року в справі №160/531/19.

Крім того, ураховуючи принцип самостійності кадрової політики в територіальній громаді, рада має право (повноважна) припинити службу посадової особи в органах місцевого самоврядування в такий же спосіб, яким особу було прийнято на службу в органи місцевого самоврядування, тобто шляхом прийняття відповідного рішення про припинення служби. Зазначене рішення приймається на пленарному засіданні сесії відповідної ради.

Згідно статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу, а повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 року у справі №420/718/19 сформулював правову позицію, що оскільки посада заступника міського голови є виборною, на яку особа затверджується міською радою, то при визначенні підстав і критеріїв, як затвердження на посаду, так і звільнення з неї (дострокового припинення повноважень) відповідна рада має певну дискрецію (розсуд) у вирішенні цих питань.

Таким чином, міська рада, виходячи зі змісту своїх повноважень, має право оцінити діяльність позивача на посаді заступника міського голови, та за результатом такої оцінки може прийняти відповідне рішення, у тому числі, і про звільнення з посади. Це питання стосується внутрішньо-організаційних питань, які відносяться до виключної компетенції міської ради, до яких належить оцінка колегіальним органом допущених посадовою особою виконавчого органу міськради порушень його посадових обов`язків, суттєвості наслідків таких порушень для територіальної громади та вирішення доцільності звільнення посадової особи з посади заступника міського голови або залишення на цій посаді вказаної особи.

Відтак, суд першої інстанції, всупереч вимогам частини 3 статті 242 КАС України, яка зобов`язує суд досліджувати докази, з наданням оцінки всім аргументам учасникам справи, безпідставно залишив поза увагою наведені вище обставини, обмежившись загальним посиланням на відсутність мотивів у рішенні ради, без аналізу поданих документів, які надають пояснення щодо його змісту.

Окрім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки питанню щодо наявності факту проведення юридичної експертизи проекту рішення при одноразовому відхиленні від Регламенту Нетішинської міської ради.

Так, при одноразовому відхиленні від регламенту за рішенням ради про внесення проєкту рішення на розгляд ради в день засідання, юридична експертиза здійснюється постійною комісією ради з питань гуманітарної сфери, регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, антикорупційної діяльності в день засідання ради (ст.64 Регламенту ради).

Як встановлено судом, на засіданні постійної комісії з питань гуманітарної сфери, регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, антикорупційної діяльності від 31 січня 2025 року (протокол комісії № 49) проводилася юридична експертиза проекту спірного рішення, про що свідчать коментарі запрошених та членів.

Тобто, судова колегія резюмує, що депутати підтримали таке рішення більшістю голосів. У пояснювальній записці до проекту оскаржуваного рішення детально розписано причини, підстави дострокового припинення повноважень позивачки з посиланням на проведені раніше перевірки її діяльності. Тобто, фактично і юридично дана юридична експертиза відбулася.

Слід зауважити, що юридична експертиза не є окремим документом, а є визначеною Регламентом процедурою. Постійні комісії окрім рекомендацій та висновків жодних документів чи окремих рішень не приймають.

Відповідно до п. 7 ст. 22 Регламенту ради рішення постійної комісії міської ради, що ухвалюються у вигляді висновків та рекомендацій, приймаються шляхом голосування більшістю голосів депутатів, що входять до складу постійної комісії ради. Тобто, постійні комісії, зокрема й постійна комісією ради з питань гуманітарної сфери, регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, антикорупційної діяльності, приймають рішення у вигляді висновків та рекомендацій, що і зроблено комісією під час юридичної експертизи проекту рішення Нетішинської міської ради «Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради Оксани Володимирівни Латишевої»

Окрім того, статтею 93 Регламенту ради визначено, що повноваження щодо висновків та роз`яснень з приводу застосування цього регламенту надається радою постійній комісії з питань гуманітарної сфери, регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, антикорупційної діяльності. Її висновки та тлумачення положень регламенту є остаточними.

Критична оцінка судом першої інстанції рішення постійної комісії з питань гуманітарної сфери, регламенту, депутатської діяльності, законності та правопорядку, антикорупційної діяльності щодо розгляду проекту рішення про дострокове припинення повноважень позивачки на посаді заступника міського голови є необґрунтованою, оскільки як згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», так і згідно Регламенту, результатами розгляду проектів рішень постійними комісіями міської ради є прийняття відповідного рішення у протоколах комісії.

Судом першої інстанції не надано оцінки протоколу постійної комісії з питань гуманітарної сфери, регламенту, депутатської діяльності, законності, правопорядку, антикорупційної діяльності №53 від 07.04.2025 (щодо надання тлумачень Регламенту міської ради в частині останнього абзацу статті 64 Регламенту), згідно якого, юридична експертиза проекту рішення сесії, яка здійснюється регламентною комісією, це попередній розгляд комісією проекту рішення сесії на предмет законності на підставі аналізу нормативно-правових актів та інших матеріалів, необхідних для повноцінного вивчення питання. Така експертиза оформлюється протоколом комісії, в якому закріплюються висновки/рекомендації щодо підтримання або не підтримання пропозицій комісії щодо надання рекомендацій про відповідність вимогам чинного законодавства проекту рішення міської ради.

Тобто, факт проведення юридичної експертизи проекту рішення наявний та підкріплений належними доказами.

Крім того, положеннями статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що постійні комісії розглядають питання щодо кандидатур, які пропонуються до затвердження радою, а не стосовно посадових осіб, повноваження яких припиняються радою.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність отримання висновку постійних комісій на обов`язковий попередній розгляд питання щодо дострокового припинення повноважень заступника міського голови, то судова колегія враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.06.2021 року у справі №140/1860/18, від 06.02.2020 року у справі №420/718/19 та від 16.05.2023 року у справі № 240/44129/21.

Зокрема, Верховний Суд дійшов до висновку, що чинне законодавство не передбачає обов`язковий розгляд на постійній комісії питання про звільнення першого заступника голови обласної ради (заступника міського голови).

Стосовно висновку суду першої інстанції про порушення депутатами Нетішинської міської ради права позивачки на участь в процесі прийняття рішення, то судова колегія зауважує, що даний принцип стосується питання здійснення адміністративної процедури, а не служби в органах місцевого самоврядування, що прямо передбачено п.3 ч. 2 ст. 1 Закону України "Про адміністративну процедуру".

Крім того, прийняття рішення місцевою радою, у тому числі, ненормативного характеру не вимагає обов`язкової участі осіб, яких вони стосуються, адже на сесії ради розглядаються земельні, житлові питання тощо і у разі, якщо особи бажають взяти участь при розгляді питань у відповідності до Регламенту, вони подають заяву не менше, ніж за день до сесії.

В межах спірних правовідносин, позивачка, будучи завідомо обізнаною про сесію та про бажання депутатів заслухати пояснення щодо її роботи протягом останніх трьох років, не скористалась правом взяти участь у сесії. Наявність відпустки, оформленої у виконавчому комітеті, не є перешкодою з`являтись на сесію міської ради.

Як відзначив Верховний Суд у справі № 420/718/19 (постанова від 06.02.2020), факт добровільного подання позивачкою заяви на відпустку не обмежує міську раду у вчиненні її прямого дискреційного права, встановленого Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», на прийняття рішення за наслідками оцінки діяльності позивачки, як заступника міського голови, за результатом якої і було прийнято спірне рішення.

Таким чином, більшістю депутатів від загального складу ради, у відповідності до вимог частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», які проголосували «за» дострокове припинення повноважень заступника міського голови Латишевої О.В. у визначений законом спосіб, цілком обгрунтовує прийняття такого рішення міської ради.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2020 року у справі 420/718/19.

Відтак, з урахуванням встановлених у справі обставин та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим позов підлягав залишенню без задоволення.

Доводи апеляційних скарг відповідачів в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження, а тому такі підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для його скасування з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Нетішинської міської ради Хмельницької області та Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 вересня 2025 року

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Боровицький О. А.