Справа № 120/13810/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13810/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

03 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.06.2024 звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У подальшому, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (із змінами) (далі - Порядок № 22-1) після реєстрації вказана заява позивача за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до ГУ ПФУ у Вінницькій області.

За результатами розгляду такої заяви та поданих документів ГУ ПФУ у Вінницькій області прийняло рішення № 68 від 25.06.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідних документів для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, за даним рішенням відповідач підтвердив загальний страховий стаж позивача - 28 років 4 місяці 18 днів.

При цьому, вказаним рішенням за поданими документами не зараховано до страхового стажу позивача:

період роботи з 04.05.2000 року по 17.08.2000 року, згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про роботу заявника за даний період згідно індивідуальних відомостях про застраховану особу, які запровадженні починаючи з 1998 року на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794 (далі - постанова № 794), від 08.06.1998 № 832 та є обов`язковими починаючи з 01.07.2000, так як обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу у період після липня 2000 року до січня 2004 року, записи трудової книжки доцільно підтвердити додатковими документами;

період навчання з 01.09.1994 року по 17.09.1999 року, згідно диплому НОМЕР_2 , оскільки частково перетинається з періодами роботи.

Пільговий стаж особи, розрахований за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування становить - роботи підземні, професії за пост. № 202 (25) - 1 місяць 21 день: робота за Списком № 1 1 рік 8 місяців 24 дня.

Також в спірному рішенні зазначено, що для зарахування періодів роботи на підземних роботах, які прослідковуються, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , необхідно надання уточнюючих довідок для підтвердження пільгового характеру роботи, а також копії наказів про результати атестації робочих місць (за період роботи в пільгових умовах після 21.08.1992 р.).

Вважаючи, що орган Пенсійного фонду протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди його трудової діяльності та, у зв`язку з цим, протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту порушених прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Надаючи оцінку спірному рішенню в частині відмови в зарахуванні до страхового стажу позивача періоду його навчання в Селидівському гірничому технікуму за спеціальністю підземна розробка вугільних родовищ, суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, з 01.09.1990 по 30.05.1994 року, ОСОБА_1 навчався в Селидівському гірничому технікуму за спеціальністю підземна розробка вугільних родовищ, що підтверджується дипломом НОМЕР_3 від 30.05.1994 реєстраційний № 1915.

В той же час, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.06.2024 року № 68 не зараховано до стажу позивача весь період навчання, оскільки він частково перетинається з періодами роботи.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійну (професійно- технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР (далі Закон - № 103/98-ВР) в первісній редакції, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

19.07.1994 ОСОБА_1 здобувши спеціальність підземна розробка вугільних родовищ та отримавши кваліфікацію - гірничого техніка- технолога влаштувався по спеціальності гірничим майстром.

Гірничий майстер - це безпосередній керівник робіт на дільницях підприємств гірничої промисловості. Одноосібний керівник у зміні і основний організатор виробничих процесів, безаварійної і безпечної роботи на всіх технічних лініях згідно з нарядом (змінним завданням) підчас процесу видобутку вугілля.

Тобто кваліфікація здобута Позивачем в Селидівському гірничому технікумі гірничий технік-технолог відповідає роботі гірничого майстра.

В редакції Закону України від 06.09.2018 № 2541-VIII, вказаною нормою визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 18 Закону № 103/98-ВР у первісній редакції визначено, що до професійно- технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту.

В редакції Закону України від 11.09.2003 № 1158-IV, чинній на час розгляду справи, статтею 18 Закону № 103/98-ВР визначено, що до закладів професійної (професійно- технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, з 01.09.1990 по 30.05.1994 року, ОСОБА_1 навчався в Селидівському гірничому технікуму за спеціальністю підземна розробка вугільних родовищ, що підтверджується дипломом НОМЕР_3 від 30.05.1994 реєстраційний № 1915.

Разом з тим, із записів трудової книжки НОМЕР_1 , в період навчання позивача з 01.09.1990 по 30.05.1994 року, прослідковується його працевлаштування, а саме:

з 08.07.1992 по 31.08.1992 - працював тимчасово учнем гірничого робітника підземного на дільниці № 6 Шахти «Гірник» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля;

з 19.05.1993 по 31.07.1993 - працював учнем гірничого робітника очисного забою та учнем прохідника з повним робочим днем в шахті на період виробничої практики на дільниці № 6 Шахти «Гірник» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля;

з 14.12.1993 по 28.04.1994 - працював підземним гірничим майстром на дільниці вентиляції та техніки безпеки з повним робочим днем під землею під час проходження виробничої практики на Шахті «Гірник» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що періоди навчання, які перетинаються з періодами роботи позивача, а саме з 08.07.1992 по 31.08.1992, з 19.05.1993 по 31.07.1993 та з 14.12.1993 по 28.04.1994, не підлягають зарахуванню до стажу позивача.

При цьому, періоди навчання, які не перетинаються з вказаними періодами роботи позивача, відповідач зобов`язаний був зарахувати до стажу ОСОБА_1 .

Однак, відповідачем не зараховано до стажу позивача весь період навчання в Селидівському гірничому технікуму, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відтак, підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідач зобов`язаний зарахувати до стажу позивача період його навчання, який не перетинається з періодами роботи, а саме: з 01.09.1990 по 07.07.1992, з 01.09.1992 по 18.05.1993, з 01.08.1993 по 13.12.1993 та з 29.04.1994 по 30.05.1994.

Даючи оцінку доводам апелянта щодо правомірності дій відповідача при не зарахуванні періодів роботи позивача до пільгового стажу, колегія суддів зазначає наступне.

З 01.01.2004 принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058-ІV), який прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Таким чином, оскільки Закон № 1058-ІV та Закон № 1788-XII регулюють одні і ті ж правовідносини, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону № 1058-IV, як акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону № 1788-XII підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону № 1058-IV.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій було доповнено Закон № 1058-ІV розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорія громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017.

Так, згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч.3 ст. 114 Закону №1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Приписами статті 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. При цьому, надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 242/2536/16-а, від 12.09.2022 по справі №569/16691/16-а, від 01.01.2022 по справі № 620/1178/19 та інших.

Враховуючи вищенаведене, посилання апелянта на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п.3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок №22-1) передбачено, що орган, що призначає пенсію надає допомогу особам, що звертаються за призначенням пенсії, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися, чого відповідачем вчинено не було.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно пункту 1 «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 (далі - Постанова № 202), правом на призначення пенсії користуються всі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Пунктом «а» підрозділу 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (чинний на період роботи позивача), всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (код професії 1010100а).

Пунктом «а» підрозділу 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (чинний на період роботи позивача), всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (код професії 1010100а).

Пунктом «а» підрозділу 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (чинний на період роботи заявника), всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах_(код професії 1.1а).

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 08.06.1992, останній був працевлаштований на підприємствах вугільної промисловості, а саме:

з 08.07.1992- прийнятий тимчасово учнем гірничого робітника підземного на дільниці № 6 Шахти «Гірник» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля; з 31.08.1992 - звільнений у зв`язку з закінченням строку договору;

з 19.05.1993 - прийнятий учнем гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею на дільницю № 6 Шахти «Гірник» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля;

з 06.07.1993 - переведений учнем прохідника з повним робочим днем в шахті на тому самому підприємстві;

з 31.07.1993 - звільнений з шахти у зв`язку з закінченням виробничої практики;

з 14.12.1993 - прийнятий для проходження виробничої практики підземним гірничим майстром на дільниці вентиляції та техніки безпеки з повним робочим днем під землею практики на Шахту «Гірник» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля; з 28.04.1994 - звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики;

з 19.07.1994 - прийнятий підземним гірничим майстром на дільницю підготовчих робіт № 3 з повним робочим днем під землею на Шахту «Гірник» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля; з 18.08.1994 - звільнений з шахти у зв`язку з вступом на навчання;

з 15.03.1995 - прийнятий на шахту учнем прохідника на дільницю підготовчих робіт № 3 з повним робочим днем під землею на Шахту «Гірник» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля;

з 30.05.1995 - присвоєна кваліфікація прохідника 5 розряду підземного;

з 01.03.1995 - створено шахтоуправління «Курахівське» у зв`язку з об`єднанням шахти «Гірник» та шахтоуправління «Курахівське»;

з 02.11.1995 - переведений на дільницю № 2 учнем гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті на тому самому підприємстві;

з 11.12.1995 - присвоєно кваліфікацію гірника очисного забою 5 розряду на тому самому підприємстві;

з 04.10.1996 - переведений на дільницю вентиляції і техніки безпеки гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на тому самому підприємстві;

з 07.02.1997 - призначений заступником начальника дільниці буро-вибухових робіт №2 підземним, з повним робочим днем під землею на тому самому підприємстві; з 01.12.1998 - звільнений за власним бажанням;

з 30.08.2002 - прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті на дільницю № 2 при шахтоуправлінні «Курахівське» в ДВАТ «Трест Красноармійськшахтобуд`м Шахтобудівельне управління № 7; з 15.10.2002 - звільнений за власним бажанням;

з 05.02.2003 - прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею на ДВАТ шахта «Росія» дочірнє підприємство ДХТ «Селидіввугілля»; з 15.09.2004 - звільнений за власним бажанням;

з 07.02.2005 - прийнятий на роботу в Селидівський навчальний центр № 2 майстром виробничого навчання»; з 22.07.2010 - звільнений по власному бажанню;

з 26.07.2010 - прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим днем на підземній роботі на Шахтопрохідне будівельне управління № 3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка»; з 21.09.2010 - звільнений за власним бажанням;

з 01.10.2010 - прийнятий на роботу в Селидівський навчальний центр № 2 майстром виробничого навчання».

Отже, записи трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 08.06.1992 містять відомості про роботу позивача, яка підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

В той же час, слід зазначити, що відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі №687/975/17 від 21.02.2018, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим, суд звертає увагу, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду від 18.07.2018 по справі № 521/10502/14-а.

Аналізуючи у сукупності викладені вище норми матеріального права разом з фактичними обставинами справи та зазначеною правовою позицією Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що періоди роботи позивача з 19.07.1994 по 18.08.1994, з 15.03.1995 по 01.12.1998, з 30.08.2002 по 15.10.2002 та з 05.02.2003 по 15.09.2004 підлягають зарахуванню до його пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи).

Щодо зобов`язання відповідача 1 зарахувати до стажу періоди роботи позивача, колегія суддів вказує слідуюче.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Виходячи з принципу "належного врядування", суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, територіальний орган Пенсійного фонду неналежно розглянув заяву позивача від 18.06.2024 про призначення пільгової пенсії за віком та прийняв передчасне і протиправне рішення № 68 від 25.06.2024.

При цьому, суд вкотре наголошує на тому, що пенсійний орган безпідставно взагалі не визначив пільговий стаж позивача, тобто не зарахував до пільгового стажу позивача всіх періодів його роботи, не вжив жодних заходів для отримання додаткової інформації, яка могла підтвердити його пільговий стаж, а також не використав всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії.

Кодексом адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (ч. 2 ст. 245 КАС України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

Таким чином беручи до уваги те, що відповідач у оскаржуваному рішенні не надав оцінку пільговому стажу позивача, а також враховуючи, що обрахунок пільгового стажу відноситься до повноважень органу пенсійного фонду, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,, що належним способом захисту в межах спірних правовідносин є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.