Справа № 640/21465/19
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРЛАДА" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРЛАДА" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.08.2019 року № 2 в частині висновків акту перевірки щодо заниження доходу при отриманні фінансової допомоги за Договором про надання позики б/н від 14.04.2017; визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.08.2019 року № 2; визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.08.2019 року № 2; визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.10.2019 року № 2.

16.06.2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРЛАДА" надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.08.2019 року № 2 в частині висновків акту перевірки, щодо заниження доходу при отриманні фінансової допомоги за Договором про надання позики б/н від 14.04.2017; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.08.2019 року № 2; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10 грудня 2020 року № 2; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.10.2019 року № 2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що розрахунок операції дисконтування, зазначений посадовими особами податкового органу в акті перевірки, не відповідає нормам діючого законодавства України та взагалі відсутній в положеннях національних стандартів обліку. Наведена в Акті перевірки формула розрахунку операції дисконтування та посилання на ПСБО 28 «Зменшення корисності активів» неприпустимо, положення ПСБО 28 «Зменшення корисності активів» можуть бути застосовані лише до активів і не можуть застосовуватися до зобов`язань. Але більш того, посадові особи податкового органу не звернули увагу на терміни та положення національного стандарту бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», які чітко вказують на неможливість проведення дисконтування щодо поворотної фінансової допомоги, отриманої ТОВ «ТД «УКРЛАДА». Фактично за даними Акту перевірки контролюючий орган нарахував дохід від дисконтування у розмірі 422 008 гривень та розрахував амортизацію дисконту у розмірі 327 600 гривень, тобто різниця у розмірі 94 408 гривень залишилась не амортизованою та не збільшила витрати Підприємства, при цьому сума заборгованості за Договором позики б/н від 14.04.2017 року була погашена 06.12.2018 року. Отже навіть порушивши норми НПСБО та розрахувавши дохід від дисконтувания, посадові особи контролюючого органу повинні були розрахувати амортизацію дисконту та збільшити витрати платника податку в сумі визнаного доходу від дисконтування. Зважаючи, що сума заборгованості за Договором позики б/н від 14.04.2017 була погашена на момент проведення перевірки платника податку, ефект від дисконтування (навіть через помилкові розрахунки посадових осіб податкового органу) звів би податковий ефект до 0 гривень. Позивач звертає увагу, що національними стандартами (положеннями) бухгалтерського обліку не визначено методологію щодо визначення справедливої та амортизованої вартості фінансових зобов`язань, відтак, підприємство не зобов`язане визначати методологію оцінки фінансових зобов`язань самостійно, а контролюючий орган ДФС не має права визначати цю методику та давати вказівки платнику податків щодо методики.

Крім того, позивач зазначив, що в квітні-травні 2009 року невстановлена особа незаконно заволоділа автомобілями Lexus GX 470 VIN НОМЕР_1 вартістю 206 416,29 грн. без ПДВ та Lexus LX 570 VIN НОМЕР_2 вартістю 413 371,87грн. без ПДВ, які належали ТОВ «ТД «УКРЛАДА». У зв`язку з викраденням вищевказаних автомобілів, 29.05.2009 слідчим СВ Печерського РУ ГУМВС України в місті Києві Лавриненко К.М. порушено кримінальну справу. В 2009 році не було проведено списання викрадених автомобілів, а саме не були списані активи з балансу та не були збільшені витрати 2009 року, як того вимагають Національні стандарти бухгалтерського обліку. Отже помилково не були списані активи та не був відкоригований податковий кредит з ПДВ. Помилка щодо списання викрадених автомобілів була виправлена у грудні 2018 року шляхом внесення відповідних змін до облікових записів. Платник податку має право внести зміни до податкової звітності лише у строк, визначений статтею 102 ПКУ (1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації), а податковий орган не має права визначати суму грошових зобов`язань по операціям, податкові наслідки яких стосуються періоду 2009-2011 років в зв`язку зі спливом строку 1095 календарних днів.

У зв`язку з цим ТОВ «ТД «УКРЛАДА» не погоджується з висновками перевіряючих, вказаними: 1. в Акті перевірки та рішенні ДПС України від 23.10.2019 № 6604/6/99-00-08-05-01 в частинах «Податок на прибуток» стосовно заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток при отриманні фінансової допомоги за Договором про надання позики б/н від 14.04.2017, а саме: - за 2017 рік на суму 27 172 грн. 2. в Акті перевірки в частинах пункту 3.1.2. «Податок на додану вартість» стосовно заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 123 958 грн., а саме: - за грудень 2018 на суму 123 958 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2019 відкрито провадження у справі.

Згідно розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2020 № 524 адміністративну справу передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями та відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.10.2020 справу № 640/21465/19 передано на розгляд судді Федорчуку А.Б.

Ухвалою суду від 08.10.2020 року прийнято справу №640/21465/19 до провадження. Вирішено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Федорчуком А.Б. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду № 2825-ІХ, визначено Ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

На підставі Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року № 399, Акту приймання-передачі від 29.01.2025 року, Розпорядження керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду №1 від 03.02.2025 «Про здійснення реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ,нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва» та протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 12.02.2025 року адміністративну справу №640/21465/19 розподілено судді Г.П. Самойлюк.

Ухвалою від 17.02.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/21465/19. Вирішено, що розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України, у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою від 29.05.2025 року призначено розгляд справи справу № 640/21465/19 за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання.

Ухвалою від 17.06.2025 року призначено розгляд справи № 640/21465/19 в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 26.06.2025 року, що занесена до протоколу засідання, прийнято до провадження заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 15.07.2025 року, що занесена до протоколу засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 25.08.2025 року, що занесена до протоколу засідання, продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позовному заяву (вх.№03-14 від 15.01.2020р.), в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що перевіркою, з урахуванням відповіді на акт перевірки, встановлено порушення ТОВ «ТД «УКРЛАДА» пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України в частині заниження податку на прибуток на 387990 грн (в тому числі: за 2017 рік 111182 грн, за 2018 рік - 276808 грн, п.189.1 ст.189, пп.198.5 ст.198 в частині заниження податку на додану п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 вартість за грудень 2018 на суму 123958 грн, Податкового кодексу України, в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 123958 гривень. В ході проведення перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» було встановлено отримання фінансової допомоги від ТОВ «АВТОСОЮЗ» та громадянина України ОСОБА_1 . В акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих до перевірки договорів про надання поворотної фінансової допомоги №22/06/17 від 22.06.2017, №31/05/18 від 31.05.2018, №29/08/18 від 29.08.2018, №18/10/18 від 18.10.2018, б/н від 14.04.2017, які були укладені в м. Києві між ТОВ «АВТОСОЮЗ» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА», регістрів бухгалтерського обліку, оборотно-сальдових відомостей та інших документів бухгалтерського обліку було встановлено наступне: 1) згідно з договором від 22.06.2017 №22/06/17 ТОВ «АВТОСОЮЗ» надавало фінансову допомогу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» у розмірі 7100000 грн. Позика надавалась частинами починаючи з 22.06.2017. Період на який надано грошові кошти відповідно до п. 3.1 зазначеного договору до 22.06.2018. 2) згідно з договором від 31.05.2018 №31/05/18 ТОВ «АВТОСОЮЗ» надавало фінансову допомогу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» у розмірі 1275000 грн. Позика надавалась частинами починаючи з 31.05.2018. Період на який надано грошові кошти відповідно до п. 3.1 зазначеного договору до 31.05.2019; 3) згідно з договором від 29.08.2018 №29/08/18 ТОВ «АВТОСОЮЗ» надавало фінансову допомогу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» у розмірі 8953000 грн. Позика надавалась частинами починаючи з 29.08.2018. Період на який надано грошові кошти відповідно до п. 3.1 зазначеного договору до 30.08.2018; 4) згідно з договором від 18.10.2018 №18/10/18 ТОВ «АВТОСОЮЗ» надавало фінансову допомогу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» у розмірі 2538437 грн. Позика надавалась частинами починаючи з 18.10.2018. Період на який надано грошові кошти відповідно до п. 3.1 зазначеного договору до 18.10.2019; 5) згідно з договором від 14.04.2017 б/н громадянин України ОСОБА_1 надав фінансову допомогу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» у розмірі 2049500 грн. Позика надавалась частинами починаючи з 18.04.2017. Період на який надано ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» згідно з додатковою угодою грошові кошти від 22.05.2018 становить 548 днів. Перевіркою, з посиланням на вимоги П(С)БО 13 «Фінансові інструменти» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2001 № 559, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.12.2001 за №1050/6241, далі П(С)БО 13), Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 12 «Фінансові інвестиції» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 26.04.2000 № 91, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.05.2000 за № 284/4505, далі П(С)БО 12), Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 28 «Зменшення корисності активів» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2004 №817, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №35/10315, далі - П(С)БО 28), визначено суму дисконту (різницю між майбутньою та теперішньою вартістю зобов`язання) за формулою.

Таким чином, в порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» занижено дохід на 2155503 грн.

Стосовно донарахування умовних зобов`язань з ПДВ, щодо списаного з балансу (згідно бухгалтерської довідки від 31.12.2018) викраденого в попередніх періодах (але помилково не списаних з рах.281) товару (авто). В ході проведення перевірки було встановлено, що згідно з бухгалтерською довідкою від 31.12.2018 підприємством прийнято рішення щодо списання з балансу викраденого в попередніх періодах (але помилково не списаних з рахунка 281) товару (авто на загальну суму 619788 грн) шляхом списання активів за рахунок нерозподіленого прибутку (рахунок 44). Виправления помилки здійснено лише шляхом подання скоригованої фінансової звітності за результатами списання з обліку рахунка 281 «Товари на складі» на рахунок 442 «Непокриті збитки» товару, водночас, підприємством не здійснено коригувань по рахунку 644 «Податковий кредит» та не подано відповідних уточнюючих декларацій з податку на додану вартість. Таким чином, перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» вимог п.189.1 ст. 189, пп.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України в частині не здійснення нарахування податкових зобов`язань в зв`язку із прийняттям рішення про списання товару, що не використовується в операціях, що є господарською діяльністю платника податку, в зв`язку з чим перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань в зв`язку із прийняттям рішення про списання товару, що не використовується в операціях, що є господарською діяльністю платника податку, в зв`язку з чим перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань на суму 123958 грн ПДВ.

Крім того, перевіркою встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 123958 грн., що є порушенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті вищезазначеного порушення.

За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення рішення від 13.08.2019 №2 на 387990 податку на прибуток і 96998 грн штрафних санкцій, №2 на 223958 грн податку на додану вартість і 30990 грн штрафних санкцій, №2 про застосування 61979 грн штрафних санкцій. При цьому, зобов`язання по отриманій фінансовій допомозі підпадають під визначення поточної заборгованості.

Пунктами 11 і 12 П(С)БО 11 визначено, що поточні зобов`язання включають: короткострокові кредити банків; поточну кредиторську заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями, за товари, роботи, послуги, за розрахунками з бюджетом, у тому числі з податку на прибуток, за розрахунками зі страхування, за розрахунками з оплати праці, за розрахунками з учасниками, за розрахунками із внутрішніх розрахунків; короткострокові векселі видані; поточні забезпечення; інші поточні зобов`язання. Поточні зобов`язання відображаються в балансі за сумою погашення. З огляду на зазначене рішенням про розгляд заперечення від 16.08.2019р. № 34, висновки перевірки про порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в частині висновків акта перевірки щодо заниження доходу при отриманні фінансової допомоги по договорам позики: від 22.06.2017 №22/06/17, від 31.05.2018 №31/05/18, від 29.08.2018 №29/08/18, від 18.10.2018 №18/10/18, скасовано. Враховуючи викладене, Державною податковою службою України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 13.08.2019 №2 в частині висновків акта перевірки щодо заниження доходу при отриманні фінансової допомоги по договорам позики: від 22.06.2017 №22/06/17, від 31.05.2018 №31/05/18, від 29.08.2018 №29/08/18, від 18.10.2018 №18/10/18, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 13.08.2019 №2, №2 залишено без змін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРЛАДА" () відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснює господарську діяльність за наступними кодами КВЕД: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наказ №7293 від 30.05.2019 року про проведення документальної планової виїзної перевірки, зокрема ТОВ "Торговий дім "УКРЛАДА" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, валютного законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2019 та іншого законодавства.

За результатом проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 20.07.2019 № 470/26-15-14-02-01/30979427, в якому зафіксовані наступні порушення норм податкового законодавства, а саме: пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 387 990 грн., в тому числі: за 2017 рік на суму 111 182 грн.; за 2018 рік на суму 276 808 гривень.; п.189.1 ст.189, пп.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 123958 грн., а саме: за грудень 2018 на суму 123958 гривень; п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 123958 гривень.

В акті перевірки від 20.07.2019 № 470/26-15-14-02-01/30979427 серед іншого зазначено, що у ході проведення перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА», було встановлено отримання фінансової допомоги від ТОВ «АВТОСОЮЗ» (код 30223848) та громадянина України ОСОБА_1 .

1) До перевірки був наданий договір про надання поворотної фінансової допомоги №22/06/17 від 22.06.2017 року, укладений в м. Києві між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСОЮЗ», далі іменується «Позикодавець», в особі директора Розумєя Д.Г., який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА», далі іменується «Позичальник» в особі директора Білодуб О.О., діючого на підставі статуту, з другої сторони уклали цей договір, про те, що позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.1.1 Договору Поворотна фінансова допомога надається у розмірі 1 500 000,00 гривень. (Згідно Додаткової угоди №2 від 20.10.2017 розмір позики збільшено до 10 000 000,00 гривень) Згідно з п.3.1. Договору Позичальник зобов`язується повернути суму позики до 22 червня 2018 року. В бухгалтерському обліку господарська операція по отриманій фінансовій допомозі, відображено наступним чином: Дт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті », Кт. 685 «Розрахунки з іншими кредиторами».

2) До перевірки був наданий договір про надання поворотної фінансової допомоги №31/05/18 від 31.05.2018 року, укладений в м. Києві між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСОЮЗ», далі іменується «Позикодавець», в особі директора Розумєя Д.Г., який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА», далі іменується «Позичальник» в особі директора Білодуб О.О., діючого на підставі статуту, з другої сторони уклали цей договір, про те, що позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.1.1 Договору Поворотна фінансова допомога надається у розмірі 5000 000,00 гривень. Згідно з п.3.1. Договору Позичальник зобов`язується повернути суму позики до 31 травня 2019 року. В бухгалтерському обліку господарська операція по отриманій фінансовій допомозі, відображено наступним чином: Дт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті », Кт. 685 «Розрахунки з іншими кредиторами».

3) До перевірки був наданий договір про надання поворотної фінансової допомоги №29/08/18 від 29.08.2018 року, укладений в м. Києві між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСОЮЗ», далі іменується «Позикодавець», в особі директора Розумєя Д.Г., який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА», далі іменується «Позичальник» в особі директора Білодуб О.О., діючого на підставі статуту, з другої сторони уклали цей договір, про те, що позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.1.1 Договору Поворотна фінансова допомога надається у розмірі 6000 000,00 гривень.Згідно з п.3.1. Договору Позичальник зобов`язується повернути суму позики до 30 серпня 2019 року. В бухгалтерському обліку господарська операція по отриманій фінансовій допомозі, відображено наступним чином: Дт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті » Кт. 685 «Розрахунки з іншими кредиторами»

4) До перевірки був наданий договір про надання поворотної фінансової допомоги №18/10/18 від 18.10.2018 року, укладений в м. Києві між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСОЮЗ», далі іменується «Позикодавець», в особі директора Розумєя Д.Г., який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА», далі іменується «Позичальник» в особі директора Білодуб О.О., діючого на підставі статуту, з другої сторони уклали цей договір, про те, що позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.1.1 Договору Поворотна фінансова допомога надається у розмірі 5000 000,00 гривень. Згідно з п.3.1. Договору Позичальник зобов`язується повернути суму позики до 18 жовтня 2019 року. В бухгалтерському обліку господарська операція по отриманій фінансовій допомозі, відображено наступним чином: Дт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті » Кт. 685 «Розрахунки з іншими кредиторами».

5) До перевірки був наданий договір про надання позики б/н від 14.04.2017 року, укладений в м. Києві між громадянином України ОСОБА_1 , далі іменується «Позикодавець», з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА», далі іменується «Позичальник» в особі директора Білодуб О.О., діючого на підставі статуту, з другої сторони уклали цей договір, про те, що позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.2 Договору Поворотна фінансова допомога надається у розмірі 3000 000,00 гривень. Згідно Додаткової угоди від 22.05.2018 до договору позики від 14.04.2017 Сторони домовились викласти п. 4 договору в наступній частині; Строк повернення позики становить 548 днів, починаючи з моменту отримання суми. Якщо позика надається частинами, то строки повернення кожної частини позики становить 548 календарних днів по кожній частини з моменту отримання відповідної частини позики. В бухгалтерському обліку господарська операція по отриманій фінансовій допомозі, відображено наступним чином: Дт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті » Кт. 685 «Розрахунки з іншими кредиторами».

Згідно з п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (далі П(С)БО) 11 «Зобов`язання» зазначено таке: «Поточні зобов`язання зобов`язання, які будуть погашені протягом операційного циклу підприємства або повинні бути погашені протягом дванадцяти місяців починаючи з дати балансу. Тобто зобов`язання, строк виконання настає протягом 12 календарних місяців, є довгостроковими. Довгострокові зобов`язання всі зобов`язання, які не с поточними», Згідно з п. 10 П(С)БО 11 довгострокові зобов`язання, на які нараховуються проценти, відображаються в балансі за їх теперішньою вартістю. Відповідно до п. 4 П(С)БО 11 теперішня вартість дисконтована сума майбутніх платежів.... Поворотна фінансова допомога відповідає визначенню поняття «фінансовий інструмент», наведеного в п. 4 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти», а саме: Фінансовий інструмент контракт, який одночасно приводить до виникнення (збільшення) фінансового активу в одного підприємства і фінансового зобов`язання або інструмента власного капіталу в іншого. Пунктом 10 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти» передбачено, що фінансовий актив або фінансове зобов`язання відображається у балансі, якщо підприємство є стороною укладачем угоди щодо фінансового інструмента. Таким чином, при наданні поворотної фінансової допомоги сторони (позикодавець та позичальник) укладають договір. Тому надана поворотна фінансова допомога є фінансовим активом для позикодавця та фінансовим зобов`язанням для позичальника.

Згідно з ПСБО 28 «Зменшения корисності активів» теперішня вартість майбутніх чистих грошових надходжень від активу визначається застосуванням відповідної ставки дисконту до майбутніх грошових потоків від безперервного використання активу та його продажу (списания) наприкінці строку корисного використання (експлуатації). Майбутні грошові потоки від активу визначаються виходячи з фінансових планів підприємства па період не більше п`яти років. Якщо в підприємства є досвід визначення суми очікуваного відшкодування активу і наявні розрахунки, що свідчать про достовірність оцінки майбутніх грошових потоків, то така оцінка може визначатися на підставі фінансових планів підприємства, які охоплюють період більше п`яти років. Ставка дисконту базується на ринковій ставці відсотка (до вирахування податку), що використовується в операціях з аналогічними активами. За відсутності ринкової ставки відсотка ставка дисконту базується на ставці відсотка на можливі позики підприємства або розраховується за методом середньозваженої вартості капіталу підприємства. При визначенні ставки дисконту враховуються ризики, крім ризиків, що були враховані при визначенні майбутніх грошових потоків. Дисконтувания приведення вартості майбутніх платежів до значення на теперішній момент. Воно відображає той економічний факт, що сума грошей, наявна в цей момент, має більшу вартість, ніж рівна її сума, яка з`явиться в майбутньому. Сума дисконту (різниця між майбутньою та теперішньою вартістю зобов`язання) включається до доходу в момент отримання позики і до витрат в процесі амортизації такого дисконту протягом строку користування позикою. Операція дисконтування при одноразовому платежі наприкінці строку зводиться до формули: PV=FV/(1+1)^n, де FV майбутня вартість; PV теперішня вартість, І ставка дисконтування, n строк (число періодів). Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, (далі ПКУ) об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III ПКУ. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи. Таким чином в порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПКУ ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» занижено дохід в загальній сумі 2 155 503 грн., в тому числі: за 2017 рік на суму 617 679 грн.; за 2018 рік на суму 1537 824 гривень.

Також, в акті перевірки від 20.07.2019 № 470/26-15-14-02-01/30979427 вказано, що за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 96 692 926 гривень. Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 встановлено їх заниження на загальну суму 123958 грн., а саме: за грудень 2018 на суму 123958 гривень. Зведені дані щодо задекларованих ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 наведено в додатку 9 до акта перевірки. В структурі податкового зобов`язання, задекларованого ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» згідно з поданими податковими деклараціями, найбільший вплив мали такі показники: Операції на митній території України, що оподатковуються: 101,42%; за основною ставкою за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 у сумі 98 062 799 грн. або нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (далі оподатковуються за основною ставкою за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 у сумі 21 421 Кодекс) за операціями, що грн. або 0,02%; коригування податкових зобов`язань за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 у сумі «-1 391 314» грн. або «-1,44%» . Перевіркою достовірності відображених показників у деклараціях з податку на додану вартість (рядки 1.18) за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 встановлено: 1) показники відображені у рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів» колонки Б «Суми ПДВ» у загальній сумі 98 062 799 грн., в тому числі у рядку 1.1 «Операції, що оподатковуються за основною ставкою» у сумі 98 062 799 грн. перевіркою встановлено, що на формування цього показника мали вплив операції з торгівлі автомобілями та легковими автотранспортними засобами. Проведеною перевіркою відображеного показника встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 1 податкових декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України» на загальну суму 123958 грн., а саме: за грудень 2018 на суму 123958 гривень. В ході проведення перевірки було встановлено, що згідно бухгалтерської довідки від 31.12.2018 підприємством прийнято рішення щодо списання з балансу викраденого в попередніх періодах (але помилково не списаних з рахунка 281) товару (авто на загальну суму 619788 грн.) шляхом списання активів за рахунок нерозподіленого прибутку (рахунок 44). Виправлення помилки здійснено лише шляхом подання скоригованої фінансової звітності за результатами списання з обліку рахунка 281 «Товари на складі» на рахунок 442 «Непокриті збитки» товару, водночас, підприємством не здійснено коригувань по рахунку 644 «Податковий кредит» та не подано відповідних уточнюючих декларацій з податку на додану вартість. Таким чином, встановлено порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» вимог п.189.1 ст. 189, пп.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в частині не здійснення нарахування податкових зобов`язань в зв`язку із прийняттям рішення про списання товару, що не використовується в операціях, що є господарською діяльністю платника податку, в зв`язку з чим перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 123958 грн., а саме: за грудень 2018 на суму 123958 гривень..

ТОВ "Торговий дім "УКРЛАДА" подало заперечення на акт перевірки від 20.07.2019 № 470/26-15-14-02-01/30979427 та доповнення до них.

13 серпня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві винесено ППР №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 387990 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 96998 грн., ППР № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 123958 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 30990 грн.; ППР № 2, яким застосовано штраф за платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 61979 грн.

16.08.2019 року за результатами розгляду заперечень ГУ ДФС у м. Києві викладено останній абзац сторінки 9 акта від 22.07.2019 №470/26-15-14-02-01/30979427 в наступній редакції: «Пунктом 30 ПСБО 13 «Фінансові інструменти» передбачено, що на кожну наступну після визнання дату балансу фінансові активи оцінюються за їх справедливою вартістю. Згідно пункту 4 ПСБО 19 "Об`єднання підприємств", справедлива вартість сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату. Згідно пункту 8 ПСБО 19 "Об`єднання підприємств", придбані покупцем ідентифіковані активи, зобов`язання і непередбачені зобов`язання визнаються окремо на дату придбання та відображаються за їх справедливою вартістю, крім необоротних активів, утримуваних для продажу, які оцінюються за чистою вартістю реалізації. Справедлива вартість придбаних ідентифікованих активів, зобов`язань і непередбачених зобов`язань визначається у порядку, наведеному в додатку до цього Положення (стандарту). Пунктом 8 Додатку до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 19 "Об`єднання підприємств", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 7 липня 1999 р. № 163 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 1999 р. за № 499/3792, передбачено визначення справедливої вартості поточних та довгострокових зобов`язань, яка визначається як: теперішня (дисконтована) сума, яка має виплачуватися при погашенні заборгованості, визначеної за відповідними поточними відсотковими ставками.».

За результатами розгляду заперечення, висновки акта від 22.07.2019 №470/26-15-14-02-01,30979427 планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Про результати документальної «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» (код 30979427) залишено без змін, а заперечення без задоволення.

ТОВ "Торговий дім "УКРЛАДА" подало скаргу на ППР від 13 серпня 2019 року №2, № 2, ППР № 2, яку рішенням ДФС України від 23.10.2019 року висновки перевірки про порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в частині висновків акта перевірки щодо заниження доходу при отриманні фінансової допомоги по договорам позики: від 22.06.2017 №22/06/17, від 31.05.2018 №31/05/18, від 29.08.2018 №29/08/18, від 18.10.2018 №18/10/18, визнано неправомірними та скасовано. Керуючись главою 4 розділу ІІ Податкового кодексу України, Державна податкова служба України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС У м. Києві від 13.08.2019 №2 в частині висновків акта перевірки щодо заниження доходу при отриманні фінансової допомоги по договорам позики: від 22.06.2017 №22/06/17, від 31.05.2018 №31/05/18, від 29.08.2018 №29/08/18, від 18.10.2018 №18/10/18, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 13.08.2019 №2, №2 залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

28 жовтня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві винесено ППР №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 27172 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6793 грн.

10 грудня 2020 року ГУ ДПС у м. Києві винесено ППР №2, яким застосовано штраф за платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1700 грн.

Позивач, вважаючи протиправними податкове повідомлення-рішення від 13.08.2019 року № 2 в частині висновків акту перевірки, щодо заниження доходу при отриманні фінансової допомоги за Договором про надання позики б/н від 14.04.2017, та податкові повідомлення-рішення від 13.08.2019 року № 2, від 10 грудня 2020 року № 2, від 28.10.2019 року № 2, звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу. Порядок оформлення результатів перевірок, що проводяться контролюючими органами, визначеними підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, та надання заперечень до них визначається Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування для цілей податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно підпункту 14.1.267 пункту 14.1 статті 14 ПК України позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов`язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, що визначає принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності, що не суперечать міжнародним стандартам; міжнародні стандарти фінансової звітності - прийняті Радою з міжнародних стандартів бухгалтерського обліку документи, якими визначено порядок складання фінансової звітності.

Згідно ч. 3 статті 12-1 Закону № 996-XIV підприємства (крім публічних акціонерних товариств, банків, страховиків, а також підприємств, які провадять господарську діяльність за видами, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України), самостійно визначають доцільність застосування міжнародних стандартів для складання фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності.

Відповідно до пункту 6 П(С)БО 11 «Зобов`язання» зобов`язання поділяються на: довгострокові; поточні; непередбачені зобов`язання; доходи майбутніх періодів.

Зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду (пункт 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання»).

Відповідно до абзаців першого та восьмого пункту 4 П(С)БО 11 «Зобов`язання» довгострокові зобов`язання - всі зобов`язання, які не є поточними зобов`язаннями, а поточні зобов`язання - зобов`язання, які будуть погашені протягом операційного циклу підприємства або повинні бути погашені протягом дванадцяти місяців, починаючи з дати балансу.

Пунктом 7 П(С)БО 11 «Зобов`язання» передбачено, що до довгострокових зобов`язань належать: довгострокові кредити банків; інші довгострокові зобов`язання; відстрочені податкові зобов`язання; довгострокові забезпечення.

Відповідно до пунктів 11, 12 П(С)БО 11 «Зобов`язання» поточні зобов`язання включають: короткострокові кредити банків; поточну кредиторську заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями, за товари, роботи, послуги, за розрахунками з бюджетом, у тому числі з податку на прибуток, за розрахунками зі страхування, за розрахунками з оплати праці, за розрахунками з учасниками, за розрахунками із внутрішніх розрахунків; короткострокові векселі видані; поточні забезпечення; інші поточні зобов`язання. Поточні зобов`язання відображаються в балансі за сумою погашення.

Згідно абз. 9 пункту 4 цього ж П(С)БО сума погашення - не дисконтована сума грошових коштів або їх еквівалентів, яка, як очікується, буде сплачена для погашення зобов`язання в процесі звичайної діяльності підприємства.

Відповідно до пункту 10 П(С)БО 11 «Зобов`язання» довгострокові зобов`язання, на які нараховуються відсотки, відображаються в балансі за їх теперішньою вартістю. Визначення теперішньої вартості залежить від умов та виду зобов`язання.

Теперішня вартість - дисконтована сума майбутніх платежів (за вирахуванням суми очікуваного відшкодування), яка, як очікується, буде необхідна для погашення зобов`язання в процесі звичайної діяльності підприємства (абзац десятий пункту 4 П(С)БО 11 «Зобов`язання»).

Відповідно до пункту 4 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти» фінансовий актив - це: а) грошові кошти та їх еквіваленти; б) контракт, що надає право отримати грошові кошти або інший фінансовий актив від іншого підприємства; в) контракт, що надає право обмінятися фінансовими інструментами з іншим підприємством на потенційно вигідних умовах; г) інструмент власного капіталу іншого підприємства.

Фінансові інвестиції - активи, які утримуються підприємством з метою збільшення прибутку (відсотків, дивідендів тощо), зростання вартості капіталу або інших вигод для інвестора. Фінансове зобов`язання - контрактне зобов`язання: а) передати грошові кошти або інший фінансовий актив іншому підприємству; б) обмінятися фінансовими інструментами з іншим підприємством на потенційно невигідних умовах. Фінансовий інструмент - контракт, який одночасно приводить до виникнення (збільшення) фінансового активу в одного підприємства і фінансового зобов`язання або інструмента власного капіталу в іншого. Фінансовий актив або фінансове зобов`язання відображається у балансі, якщо підприємство є стороною-укладачем угоди щодо фінансового інструмента (пункт 10 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти»).

Фінансові інструменти первісно оцінюють та відображають за їх фактичною собівартістю, яка складається із справедливої вартості активів, зобов`язань або інструментів власного капіталу, наданих або отриманих в обмін на відповідний фінансовий інструмент, і витрат, які безпосередньо пов`язані з придбанням або вибуттям фінансового інструмента (комісійні, обов`язкові збори та платежі при передачі цінних паперів тощо) (пункт 29 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти»).

Відповідно до пункту 31 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти» на кожну наступну після визнання дату балансу фінансові зобов`язання оцінюються за амортизованою собівартістю, крім фінансових зобов`язань, призначених для перепродажу, і зобов`язань за похідними фінансовими інструментами.

З аналізу вищевикладного слідує, що правила дисконтування із включенням суми дисконту до інших доходів поширюються на довгострокові зобов`язання. Оцінка зобов`язань за теперішньою вартістю (дисконтованою сумою майбутніх платежів) вимагається лише за наявності наступних умов: зобов`язання повинні бути довгостроковими; на них мають нараховуватися проценти.

Верховний Суд у постановах від 29 липня 2020 року у справі № 640/19241/18, від 10 вересня 2021 року у справі №160/6203/20, від 22 квітня 2021 року у справі №160/11301/19, від 05 серпня 2022 року у справі №640/8574/19, від 05 жовтня 2022 року у справі №320/6494/19, від 06 березня 2023 року у справі №640/11602/19 висловлював правові позиції, відповідно до яких: 1) на дату виникнення кредиторської заборгованості, яка є довгостроковою, платник податків має визначити теперішню (справедливу) вартість свого зобов`язання; 2) отримані кредитні кошти за договорами кредитної лінії відповідають визначенню «фінансовий інструмент» у пункті 4 П(С)БО 13, так як надана позика - це фінансовий актив, оскільки є контрактним правом кредитора (банку) на отримання коштів у майбутньому, а отримана позика - це фінансове зобов`язання позичальника (Підприємства), оскільки його погашення призведе до майбутньої виплати коштів. Норми П(С)БО 13 не дають визначення амортизованої собівартості фінансового зобов`язання, не встановлюють порядок визначення справедливої вартості фінансового зобов`язання, так само не відсилають в цих цілях до інших нормативно-правових актів; 3) застосування контролюючим органом порядку амортизації собівартості фінансових інвестицій, визначених у П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції» є безпідставним, оскільки пунктом 4 П(С)БО 13 встановлено, що фінансові інвестиції - активи, які утримуються підприємством з метою збільшення прибутку (відсотків, дивідендів тощо), зростання вартості капіталу або інших вигод для інвестора. Тобто, фінансова інвестиція є фінансовим активом, а отримана позивачем позика - фінансовим зобов`язанням, а правовими нормами не передбачено застосування методики визначення амортизованої собівартості фінансової інвестиції в цілях дисконтування довгострокової заборгованості; 4) у випадку, коли платник податків веде бухгалтерський облік на підставі національних стандартів (положень) бухгалтерського обліку, а не міжнародних стандартів фінансової звітності, контролюючий орган не має права застосовувати по відношенню до нього при визначенні фінансового результату від дисконтування кредиторської заборгованості за банківським кредитом норми МСФЗ 9 «Фінансові інструменти»; 5) неможливим є застосування до спірних правовідносин і П(С)БО 28 «Зменшення корисності активів» для визначення теперішньої вартості майбутніх чистих грошових надходжень та ставки дисконту, оскільки П(С)БО 28 визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про зменшення корисності активів та її розкриття у фінансовій звітності, однак, не визначає такі методологічні засади щодо зобов`язань; 6) нормативно-правові акти, які регулюють методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про фінансові активи, є незастосовними до кредиторської заборгованості, тобто фінансових зобов`язань.

Крім того, у постанові від 16 грудня 2021 року у справі № 640/16539/20 Верховний Суд, підтримавши висновки, викладені у постановах від 22 квітня 2021 року у справі № 160/11301/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 640/13685/19, також зазначив, що у разі якщо договірна ставка відповідає ринковій, то теперішня вартість заборгованості дорівнює номінальній. В такому випадку дисконт за рахунок ринкових відсотків дорівнює нулю.

У постанові від 15 лютого 2023 року у справі №640/24292/21 Верховний Суд зазначав, що з аналізу норм НП(С)БО вбачається, що якщо частина поворотної фінансової допомоги підлягає поверненню на підставі додаткової угоди в термін до 12 місяців, враховуючи отримання кожної окремої частини фінансової допомоги, така дебіторська заборгованість є поточною.

У постанові від 15 грудня 2023 року у справі № 640/11526/19 Верховний Суд також звертав увагу, що дисконтуванню на дату балансу підлягають лише довгострокові грошові зобов`язання, за якими передбачаються майбутні платежі і тільки на той строк, що залишився до погашення (за умовами договору).

Так, 14.04.2017 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» (позичальник) укладено договір про надання позики, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти на безпроцентній основі (надалі іменується "позика"), а останній зобов`язується повернути позику в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 2. Розмір позики складає 3 000 000,00 (три мільйони грн. 00 коп.) гривень. Позика надається повністю та/або частинами шляхом перерахування коштів на рахунок Позичальнику, що зазначений в п. 20 цього Договору. Строк повернення позики становить 365 календарних днів, починаючи з моменту отримання суми позики. Якщо позика надається частинами, то строк повернення кожної частини позики становить 365 календарних днів по кожній частині, з моменту отримання відповідної частини позики. Позичальник зобов`язаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) до останнього дня строку, встановленого в п.4 цього Договору. Сума позики підлягає поверненню шляхом її перерахування на рахунок Позикодавця. Строк та інші умови повернения позики можуть бути змінені тільки за домовленістю Сторін, окрім випадків прямо визначених у цьому Договорі.

22.05.2018 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» (позичальник) укладено додаткову угоду до договору позивача від 14.04.2017 року, згідно якої сторони домовились викласти п. 4 договору Позики в наступній редакий: «п. 4 Строк повернення позики становить 548 днів, починаючи з моменту отримання суми позики. Якщо позика надасться частинами, то строк повернення кожної частини становить 548 днів кожної частини з моменту отримання кожної відповідної частини позики».

За таких підстав, оскільки згідно умов договору від 14.04.2017 року, з урахуванням додаткової угоди від 22.05.2018 року, проценти за договором не нараховуються та враховуючи обрахунок термінів користування саме з дати отримання кожної частини, зобов`язання перед ОСОБА_1 є короткостроковими, а тому позивач ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» правомірно їх обліковував як Дт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті » Кт. 685 «Розрахунки з іншими кредиторами».

Крім того, згідно висновку експерта за результатами проведення економічної експертизи від 20.12.2019 р. № 2914, відповідно вимог П(С)БО 11 «Зобов`язання», визнанню за теперішньою вартістю (дисконтуванню) підлягають лише довгострокові зобов`язання, на які нараховуються відсотки. Згідно п.14 Договору про надання позики б/н від 14.04.2017р. проценти за договором не нараховуються та не сплачуються, отже, позика є безвідсотковою. Крім того, згідно умов п.4 Договору про надання позики б/н від 14.04.2017р. термін користування кожною частиною позики 365 днів з дати її отримання, тобто зобов`язання за договором є поточними та відображаються в балансі за сумою погашення. Додаткова угода б/н від 22.05.2018р. до Договору про надання позики б/н від 14.04.2017р., згідно п.1 якої змінено термін користування позикою (з 365 днів на 548 днів), укладена після затвердження фінансової звітності. Отже, згідно п.8 П(С)БО 11 «Зобов`язання» позика за Договором про надання позики б/н від 14.04.2017р. не розглядається як довгострокова. Таким чином, виходячи з умов Договору про надання позики б/н від 14.04.2017р. та вимог П(С)БО 11 «Зобов`язання», сума позики (безвідсоткової зворотної допомоги), наданої ТОВ «ТД «УКРЛАДА» за Договором про надання позики б/н від 14.04.2017р. не підлягає дисконтуванню. Враховуючи вищенаведене, в межах наявних матеріалів, висновки, викладені в Акті документальної планової виїзної перевірки Головного управління ДФС у м. Києві №470/26-15-14-02-01/30979427 від 22.07.2019р. щодо порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» законодавства України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 27172,00 грн. за Договором позики б/н від 14.04.2017р. нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

При цьому, оскільки на час спірних правовідносин Національними стандартами (положеннями) бухгалтерського обліку не визначено порядок (методологію) щодо визначення справедливої та амортизованої вартості фінансових зобов`язань, позивач не мав обов`язку самостійно визначати методологію оцінки фінансових зобов`язань, а контролюючий орган не мав права здійснювати розрахунок дисконтування за формулою, яка не міститься у нормативно-правових актах, які регулюють спірне питання.

Зі змісту акту перевірки від 20.07.2019 № 470/26-15-14-02-01/30979427 вбачається, що контролюючим органом здійснено дисконтування грошових зобов`язань позивача за формулою PV = FV/(1 + i)n, де: FV - майбутня вартість; PV - теперішня вартість; і - ставка дисконтування (середня річна облікова ставка рефінансування НБУ); n - строк (число періодів).

В той же час, застосована відповідачем, суб`єктом владних повноважень, формула не визначена національними стандартами (положеннями) бухгалтерського обліку, відповідно до яких позивач здійснює ведення свого бухгалтерського обліку.

Разом з тим, стаття 1 Закону №996-XIV містить чітке розмежування понять національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку і міжнародні стандарти фінансової звітності, а частини 3 та 4 ст.12-1 Закону №996-XIV встановлюють, що саме суб`єкти господарювання самостійно визначають доцільність застосування міжнародних стандартів для складання фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності, то зважаючи на те, що національні стандарти (положення) бухгалтерського обліку не містять ні вказаної відповідачем у акті перевірки формули, ні методології обрахунку дисконтування, суд приходить до переконання, що застосування контролюючим органом такої формули дисконтування було здійснено неправомірно.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14.11.2024 року по справі №640/13251/19, в якій зазначено, що оскільки національними стандартами (положеннями) бухгалтерського обліку не визначено методологію щодо визначення справедливої та амортизованої вартості фінансових зобов`язань, а також відсутня будь-яка практика такого дисконтування, позивач, як особа, облік якої не базується на міжнародних стандартах фінансової звітності, не зобов`язаний був визначати методологію оцінки фінансових зобов`язань самостійно.

Верховний Суд в постановах від 21 липня 2021 року по справі № 160/5358/19, від 05 серпня 2022 року по справі № 640/8574/19, від 21 червня 2023 року по справі №640/9281/19 тощо) вказав, що національні та міжнародні стандарти є окремими документами, що визначають правила поведінки суб`єктів, які складають фінансову звітність. Визначення національних стандартів не дозволяє застосувати міжнародні стандарти обліку в разі відсутності методів ведення обліку в національних стандартах. Отже, застосування контролюючим органом формули, що не визначена жодним національним стандартом бухгалтерського обліку, а передбачена Міжнародними стандартами бухгалтерського обліку, є протиправним. Оскільки національними стандартами (положеннями) бухгалтерського обліку не визначено методологію щодо визначення справедливої та амортизованої вартості фінансових зобов`язань, а також відсутня будь-яка практика такого дисконтування, позивач, як особа, облік якої не базується на міжнародних стандартах фінансової звітності, не зобов`язаний був визначати методологію оцінки фінансових зобов`язань самостійно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач при проведенні перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» дійшов неправомірного висновку в частині того, що порушення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» за Договором позики б/н від 14.04.2017р.законодавства України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 27172,00 грн., що спростовується висновком експерта та зібраними доказами по справі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно бухгалтерської довідки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» від 31.12.2018 року в зв`язку з тим, що вкрадені автомобілі Lexus GX 470 VIN НОМЕР_1 вартістю 206416,29 грн. без ПДВ та Lexus LX 570 VIN JTJHY00W394021279 вартістю 413371,87грн. без ПДВ (кримінальна справа №06-10530, порушена 29 травня 2009 року) помилково не були списані з балансу в травні 2009 року, а досудове слідство по справі було зупинене згідно ст.206 п.3 КПК України 24.07.2009р. (в зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила злочин) виправлено помилку та проводено списання автомобілів шляхом списання активів за рахунок нерозподіленого прибутку рах. 44, а саме: Lexus GX 470 VIN JTJBT20X280167008 (Дт рахунку 442, Кт рахунку 28) сума 206416,29; Lexus LX 570 VIN JTJHY00W394021279 (Дт рахунку 442, Кт рахунку 281) сума 413371,87, Загалом: 619788,16.

Так, відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи почали такі товари/послуги та основні фонди використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПКУ).

Підпунктом «г» п. 198.5 ст. 198 ПКУ передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в ЄРПН в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ПКУ).

Отже, оскільки товарно-матеріальні цінності було визнано викраденими (у зв`язку з чим вони не можуть бути використані у господарській діяльності), то платник податку на підставі пп. «г» п. 198.5 ПКУ у тому звітному періоді, в якому був встановлений такий факт викрадення, повинен нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи із бази оподаткування, визначеної п. 189.1 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому встановлено факт викрадення таких цінностей, і зареєструвати в ЄРПН зведену податкову накладну.

В той же час, з матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» не здійснено нарахування податкових зобов`язань в зв`язку із прийняттям рішення про списання товару, що не використовується в операціях, що є господарською діяльністю платника податку, в зв`язку з чим занижено податкове зобов`язань з ПДВ на суму 123958 грн., а саме: за грудень 2018 на суму 123958 гривень..

Суд вважає неспроможними посилання позивача на те, що податковий орган не має права визначати суму грошових зобов`язань по операціям, податкові наслідки яких стосуються періоду 2009-2011 років в зв`язку зі спливом строку 1095 календарних днів, оскільки фактичне списання здійснено ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» в 2018 році, що свідчить дотримання податковим органом приписів чинні законодавства та нарахування грошових зобов`язань та штрафних санкцій в межах строку, визначеного п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.

Крім того, суд не приймає до уваги висновки висновку експерта за результатами проведення економічної експертизи від 20.12.2019 р. № 2914 в частині того, що в результаті проведеного дослідження, виходячи з наданих матеріалів та вимог нормативно-правових актів (в т.ч. положень Податкового кодексу України), встановлено, що висновки, викладені в Акті документальної планової виїзної перевірки Головного управління ДФС у м. Києві №470/26-15-14-02-01/30979427 від 22.07.2019р. щодо порушения ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРЛАДА» законодавства України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 123958,00 грн., у тому числі за грудень 2018 року в сумі 123958,00 грн., нормативно та документально не підтверджуються, оскільки ч. 2 ст. 101 КАС України визначено, що предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Тобто, в межах проведення економічної експертизи експерт був позбавлений можливості надавати оцінку можливості чи не моживості контролюючого органу нараховувати податкові зобов`язання з урахуванням терміну давності, встановленого п. 102.1 ст. 102 ПК України.

За таких підстав, дослідивши матеріали справи, з урахуванням приписів податкового законодавства України, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 13.08.2019 року № 2; від 10/12/2020 року № 2 прийнято відповідачем правомірно у межах його повноважень, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 7784,38 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 255, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРЛАДА" (проспект Степана Бандери, 28, м. Київ, 04073, ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.08.2019 року № 2 в частині висновків акту перевірки від 20.07.2019 № 470/26-15-14-02-01/30979427 щодо заниження доходу при отриманні фінансової допомоги за договором про надання позики б/н від 14.04.2017.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 28.10.2019 року № 2.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРЛАДА" (проспект Степана Бандери, 28, м. Київ, 04073, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7784,38 грн. (сім тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні 38 коп.)

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.