Справа № 420/15601/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській до Відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації нежитлової будівлі сільського клубу с. Червоне відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради () за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Червоне, вул. Шкільна, буд. 17А, шляхом зобов`язання Відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 березня 2025 року у сільському клубі с. Червоне відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради, розташованому за адресою: Одеська область, Болградський район, село Червоне, вул. Шкільна, 17 а (далі - Об`єкт), виникла пожежа на площі орієнтовно 2 мІ. Внаслідок порушення правил монтажу димаря, пожежею пошкоджено дерев`яне обрештування даху. Під час огляду місця події головним фахівцем відділу організації заходів цивільного захисту Болградського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області (далі - Головне управління) капітаном служби цивільного захисту Олександром КАХЧІ встановлено, що об`єкт експлуатується з порушенням вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. Вказані порушення призвели до виникнення пожежі та створюють загрозу життю і здоров`ю людей, що зумовило позивача звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 26.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 24.06.2025 в задоволенні клопотання Відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради про закриття провадження по справі відмовлено.

Відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надійшов, у зв`язку із чим справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 08 березня 2025 року у сільському клубі с. Червоне відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради (), розташованому за адресою: Одеська область, Болградський район, село Червоне, вул. Шкільна, 17 а (далі - Об`єкт), виникла пожежа на площі орієнтовно 2 мІ.

Внаслідок порушення правил монтажу димаря, пожежею пошкоджено дерев`яне обрештування даху.

Під час огляду місця події головним фахівцем відділу організації заходів цивільного захисту Болградського районного управління Головного управління ДСНС України в Одеській області (далі - Головне управління) капітаном служби цивільного захисту Олександром КАХЧІ встановлено, що об`єкт експлуатується з порушенням вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. Вказані порушення призвели до виникнення пожежі та створюють загрозу життю і здоров`ю людей. Дані порушення наведено у пункті 8 Висновку, а саме:

- на об`єкті не виконано вогнезахисну обробку дерев`яних елементів дахових конструкцій (пункт 2.5, розділ III ППБУ), без вогнезахисної обробки дерев`яних елементів дахових конструкцій пожежа має можливість швидко розповсюдитися на велику площу. Відсутність вогнезахисної обробки дерев`яних елементів дахових конструкцій може призвести до знищення дерев`яних конструкцій, що збільшить ймовірність виникнення небезпечних ситуацій, у тому числі до загибелі або травмування людей;

- приміщення та споруди не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5.-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (пункт 1.2, розділу V ППБУ), відсутність систем протипожежного захисту в будівлях та приміщеннях призводить до того, що пожежа не виявляється на ранній стадії та може швидко поширюватися. Без автоматичних систем, що забезпечують своєчасну локалізацію вогню, зменшується можливість його швидкого гасіння, що значно збільшує час на ліквідацію пожежі і підвищує ризик для здоров`я та життя людей;

- сільський клуб не обладнаний установками від прямих попадань блискавки вторинних її проявів (пункт 1.21, глава 1, розділ IV ППБУ), відсутність установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії та розрядів блискавки, що може призвести до загибелі і травмування людей;

- не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання 1 раз на 2 роки (пункт 1.20, розділу IV ППБУ), якщо не проводиться замір опору ізоляції електроустановок та перевірка захисних пристроїв, це підвищує ймовірність короткого замикання або виходу з ладу електрообладнання. У разі аварії або пожежі це може спричинити ускладнення гасіння пожежі або зростання небезпеки для людей від електричних уражень;

- об`єкт не забезпечений згідно норм належності первинними засобами пожежогасіння (переносними вогнегасниками) які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку (пункт 3.6, розділу V ППБУ), відсутність первинних засобів пожежогасіння на об`єкті не дозволяє локалізувати пожежу на її початковій стадії, що може призвести до швидкого розповсюдження вогню. Це значно ускладнює швидку ліквідацію пожежі і збільшує ймовірність великих збитків і втрат серед людей;

- існуючі вогнегасники не пройшли технічне обслуговування відповідно до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників (пункт 3.17, глави 2, розділу , ППБУ), якщо засоби протипожежного захисту не проходять регулярне технічне обслуговування, це може призвести до їх несправності під час пожежі. У критичний момент це не дозволить вчасно локалізувати вогонь, що збільшить шкоду та загрозу для здоров`я людей;

- існуючі вогнегасники не встановленні на вертикальній конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника (пункт 3.10, глави 2, розділу V, ППБУ), якщо вогнегасники не встановленні на вертикальній конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника, це може призвести до їх недоступності, несправності під час пожежі. У критичний момент це не дозволить вчасно локалізувати вогонь, що збільшить шкоду та загрозу для здоров`я людей;

- вогнегасникам які експлуатуються не присвоєнні облікові (інвентарні) номери за прийнятою на об`єкті нумерацією (пункт 3.18, глави 2, розділу V,ППБУ), якщо вогнегасникам які експлуатуються не присвоєнні облікові (інвентарні) номери за прийнятою на об`єкті нумерацією, це може призвести до безконтрольності кількості та їх не вчасному технічному обслуговуванню в свою чергу несправності під час пожежі. У критичний момент це не дозволить вчасно локалізувати вогонь, що збільшить шкоду та загрозу для здоров`я людей;

- пожежний щит не забезпечений засобами пожежегасіння згідно норм належності (пункт 3, п.п. 3.11, глави 2, розділу V, ППБУ), якщо пожежний щит не забезпечений засобами пожежогасіння згідно норм належності це ускладнює боротьбу з вогнем та підвищує ймовірність травмування чи загибелі людей;

- на об`єкті допускається улаштування та експлуатація тимчасової дільниці електромережі (пункт 1.8, глави 2, розділу IV, ППБУ), якщо на об`єкті допускається улаштування та експлуатація тимчасової дільниці електромережі, це підвищує ймовірність короткого замикання або виходу з ладу електрообладнання. У разі аварії або пожежі це може спричинити ускладнення гасіння пожежі або зростання небезпеки для людей від електричних уражень;

- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (пункт 1.6, розділу IV, ППБУ), якщо з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, це підвищує ймовірність короткого замикання або виходу з ладу електрообладнання. У разі аварії або пожежі це може спричинити ускладнення гасіння пожежі або зростання небезпеки для людей від електричних уражень;

- відгалужувальні коробки не закриті кришками з негорючого або важко горючого матеріалу (пункт 1.7, глави 2, розділу IV, ППБУ), якщо відгалужувальні коробки не закриті кришками з негорючого або важко горючого матеріалу, це підвищує ймовірність короткого замикання або виходу з ладу електрообладнання. У разі аварії або пожежі це може спричинити ускладнення гасіння пожежі або зростання небезпеки для людей від електричних уражень;

- допускається експлуатація електророзеток та вимикачів, які встановлені на горючі основи (пункт 1.17, глава 2, розділу IV, ППБУ), якщо допускається експлуатація електророзеток та вимикачів, які встановленні на горючі основи, це підвищує ймовірність короткого замикання або виходу з ладу електрообладнання. У разі аварії або пожежі це може спричинити ускладнення гасіння пожежі або зростання небезпеки для людей від електричних уражень;

- допускається використання пошкоджених розеток вимикачів (пункт 1.18, глави 2, розділу IV, ППБУ), якщо допускається використання пошкоджених розеток вимикачів, це підвищує ймовірність короткого замикання або виходу з ладу електрообладнання. У разі аварії або пожежі це може спричинити ускладнення гасіння пожежі або зростання небезпеки для людей від електричних уражень;

- посадова особа не пройшла навчання та перевірку знань з пожежної безпеки (пункт 16, розділу II ППБУ). Без належного навчання та перевірки знань з пожежної безпеки співробітники не матимуть необхідних навичок та знань для правильних дій під час виникнення пожежі. Відсутність кваліфікованого персоналу може призвести до неправильних або запізнілих дій, що збільшить ймовірність виникнення небезпечних ситуацій, у тому числі до загибелі або травмування людей;

- територія та приміщення не забезпечені в повному обсязі відповідними знаками безпеки (пункт 8, Розділу ІІ, ППБУ), без забезпечення території та приміщень відповідними знаками безпеки може призвести до неправильних або запізнілих що збільшить ймовірність виникнення небезпечних ситуацій, у тому числі до загибелі або травмування людей;

- допускається топлення печі (булер`яну) призначеною особою яка не пройшла протипожежний інструктаж (пункт 2.3, розділ IV, ППБУ). Пічне опалення, зокрема печі типу булер`ян, за неправильного використання або порушення режиму топлення (перегрів, недотримання правил завантаження палива, залишення відкритих дверцят топки тощо), є потенційно небезпечним джерелом загоряння. Допуск до обслуговування такої печі особи, яка не пройшла протипожежний інструктаж, суттєво підвищує ризик виникнення пожежі, що може призвести до значних матеріальних збитків, травмування або загибелі людей.

Вважаючи наявними правові підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду з огляду на порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, а також з метою недопущення повторення пожежі, запобігання надзвичайним ситуаціям, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 4 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в областях.

Згідно вимог пункту 3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052, основними завданнями ДСНС є: 1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності: 2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільної о захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з пунктом 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417 (далі - Правила № 1417), пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Пунктом 2.2 Розділу ІІІ Правил №1417 передбачено, що керівники об`єктів, підприємств повинні забезпечити утримання засобів протипожежного захисту, зокрема, системи протипожежного захисту, у працездатному стані та забезпечити підтримання їх експлуатаційної придатності (технічне обслуговування).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Розділу V Правил №1417, усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.

Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Статтею 2 Закону України "Про пожежну безпеку" передбачено, що забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Згідно з частиною 2 статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

За приписами частини 7 статті 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

У силу пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Згідно із частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відтак, захід реагування у вигляді зупинення експлуатації (роботи) нежитлового / житлового приміщення до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки є заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

За умовами пункту 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року №457 (далі - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Відповідно до пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Розділом 4 Класифікатору передбачено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів.

Згідно визначення ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Отже з аналізу наведених норм вбачається, що пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Відповідно до частини 10 статті 4 Закону №877-V, посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Згідно із частиною 5 статті 4 Закону №877-V. виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Таким чином, заявлений предмет позову щодо повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі та споруд відповідача цілком відповідає наведеним положенням статті 70 Кодексу цивільного захисту України та частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Разом з тим, частиною 2 статті 17 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту здійснює прогнозування спільно із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Приписами пункту 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015 року, визначено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань зокрема здійснює разом із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Отже, позивач у даній справі є саме тим органом, який здійснює прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування підвідомчій йому території щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

В свою чергу, правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

При обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Отже, підставами для застосування заходів реагування є насамперед наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до статті 69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.

При цьому, застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а тому метою ухвалення судового рішення про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємства є насамперед усунення суб`єктом господарювання виявлених під час перевірки порушень вимог пожежної безпеки. Зупинення діяльності підприємства є виправданим виключно з метою усунення загрози життю та здоров`ю людей.

Як убачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, перевірка відповідача здійснювалась у відповідності до вимог діючого законодавства, правомірність її призначення та проведення відповідачем не оскаржується.

Натомість, застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та споруд відповідача є заходом направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил у сфері охорони праці слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 по справі № 823/589/16.

Згідно із частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також наголошує, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Таким чином, не має значення якою особою було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується контролюючим органом не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер. Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.12.2018 по справі № 826/13896/16.

Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації продукції не є санкцією за порушення вимог законодавства, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 по справі № 810/2400/18, від 16.05.2019 по справі № 812/1296/18, від 07.08.2019 по справі № 810/1820/18.

При цьому, враховуючи, що позивач є спеціальним органом, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд зазначає, що належним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки порушень є саме результати повторної перевірки.

Таким чином, наведені вище порушення правил пожежної та техногенної безпеки, що залишались неусунутими, становлять реальну загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.

Водночас суд зазначає, що згідно з абзацом 2 частини 5 статті 4 Закону № 877-V, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відтак у разі усунення виявлених порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідач не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності.

Суд не наділений повноваженнями виконувати функції органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, які в свою чергу є дискреційними, а тому тільки позивач при проведенні перевірки вправі оцінити якість виконаних робіт, спрямованих на усунення порушень.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 року у справі № 640/20539/19 вказав, що встановити факт усунення відповідачем виявлених під час перевірки порушень можливо виключно шляхом проведення перевірки та оформлення її результатів. Необхідним є усунення всіх виявлених порушень, які фіксуються у відповідному акті за результатами перевірки, а підставами для застосування заходів реагування як крайнього тимчасового заходу впливу на порушника, повинні бути факти не усунення саме тих порушень, які окремо чи у своїй сукупності створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Разом з тим, як наголошено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №823/589/16, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Встановлене та неусунуте порушення, на переконання суду, свідчить про високі ризики пожежі та в разі настання техногенної або пожежної події можуть завдати істотну шкоду життю та здоров`ю людей як працівників, які працюють на вказаному об`єкті, що є підставою для заборони його експлуатації.

Окрім того, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до відповідача заходів реагування.

Вказаний висновок узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 05.05.2022 у справі № 160/4988/19.

Суд також не оминає увагою той факт, що рішенням Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області від 10.06.2025 № 2471-VIII тимчасово припинено експлуатацію нежитлової будівлі сільського клубу с. Червоне (вул. Шкільна, буд. 17а) відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради, до повного усунення порушень, вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Воднас суд варховує, що тимчасове припинення експлуатації об`єкта, яке здійснене за рішенням відповідача (Буджацької селищної ради), є внутрішнім адміністративним актом та має тимчасовий характер. Він може бути скасований у будь-який момент тим же органом, який його прийняв, та не гарантує фактичного усунення порушень, зазначених у поданні контролюючого органу. Отже зазначена обставина не впливає на вирішення розглядуваних в межах даної справи позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Станом на дату прийняття рішення по справі відповідачем не надано доказів повного усунення ним всіх встановлених під час перевірки порушень.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 6; ) до Відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради (68540, Одеська обл., Болградський р-н, с. Буджак, вул. Миру, буд. 121А; ) про застосування заходів реагування задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації нежитлової будівлі сільського клубу с. Червоне відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради, () за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Червоне, вул. Шкільна, буд. 17А, шляхом зобов`язання Відділу культури, туризму, молоді та спорту Буджацької селищної ради повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк