Справа № 441/1226/25
Суддя: Яворська Н. І.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

441/1226/25 2-а/441/17/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25.08.2025 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді Яворської Н.І.,

за участі секретаря судових засідань Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до заступника командира 4-ої роти 1 батальйону УПП в Сумській області ДПП Феденченка Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до заступника командира 4-ої роти батальйону УПП в Сумській ДПП Феденченка С.С., Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА № 4953982 від 12.06.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що постанова є незаконною, необґрунтованою та винесення з порушенням законодавства. Окрім цього зазначає про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, інше.

Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 01.07.2025 відкрито провадження у справі.

05.08.2025 ухвалою суду Департамент патрульної поліції залучено співвідповідачем до участі у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 22.08.2025 подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач - заступник командира 4-ої роти 1 батальйону УПП в Сумській області ДПП Феденченко С.С. в судове засідання не з`явився, 29.08.2025 подав відзив на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що факт порушення п. 8.7.3. «з» Правил дорожнього руху ОСОБА_1 12.06.2025 о 12.04 год. на перехресті пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми зафіксовано на службовий відеореєстратор Xiaomi та нагрудну камеру, про що винесено постанову серії ЕНА № 4953982 від 12.06.2025, вважає означену постанову законною, обґрунтованою та такою, що винесена з дотриманням вимог законодавства, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилась, 22.08.2025 подала відзив на позов, просить постанову серії ЕНА № 4953982 від 12.06.2025 залишити без змін, з тих підстав, що факт порушення ОСОБА_1 12.06.2025 о 12.04 год. на перехресті пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми п. 8.7.3. «з» Правил дорожнього руху має підтвердження долученим до оскаржуваної постанови відеозаписом з відеореєстратора Xiaomi, за що останній підставно підданий адмінстягненню за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу.

Представник відповідача УПП в Сумській області ДПП в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належно. 16.07.2025 представник УПП в Сумській області ДПП подала заяву за змістом якої вважає належним відповідачем у справі Департамент патрульної поліції, який просить залучити, як належного відповідача до участі у справі.

За положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи до суду не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4953982 від 12.06.2025 ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він 12.06.2025 о 12.04 год., на перехресті пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми, керуючи автомобілем «Opel Astra», н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3. «з» ПДР України.

За положеннями п. 8.7.3. «з» ПДР України вимкнений сигнал додаткової секції світлофора забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Позивач ОСОБА_1 , як видно із змісту позову та його заяви до суду, заперечує порушення 12.06.2025 о 12.04 год., на перехресті пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми вимог п. 8.7.3. «з» ПДР України.

В оскаржуваній постанові серії ЕНА № 4953982 від 12.06.2025 є покликання на запис відеореєстратора Xiaomi.

Із дослідженого відеозапису з відеореєстратора Xiaomi судом встановлено, що 12.06.2025 2025 близько 12.04 год., ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Astra», н.з. НОМЕР_1 .на перехресті пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми.

Між тим, із означеного відеозапису неможливо встановити, чи дійсно на момент проїзду ОСОБА_1 перехрестя пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми був вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, що забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою, оскільки із місця відеофіксації поліцейськими руху транспортного засобу ОСОБА_1 взагалі не видно сигналів світлофора.

Інших належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Так, відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві вважаються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як письмовими, речовими і електронними доказами (пункт 1 частини 2 статті 72 КАС України).

Стаття 73 КАС України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Положення статті 74 КАС України визначає допустимість доказів, згідно якої суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 522/22023/16-ц.

При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. (Постанова Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17).

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції принципу справедливості розгляду справи судом. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.19 у справі № 342/180/17-ц).

Також, у постанові від 03 грудня 2019 року у справі № 904/10956/16 Велика Палата Верховного Суду, окрім іншого, декларуючи обов`язок подання конкретних доказів на підтвердження доводів, вказала, що висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях та поясненнях однієї зі сторін.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обстави, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в т.ч. скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи вищенаведене, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б достовірно свідчили про скоєння ОСОБА_1 12.06.2025 адміністративного правопорушення, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4953982 від 12.06.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. слід скасувати, а провадження у справі - закрити.

Крім цього, з огляду на вимоги ст. ст. 132, 139, 143 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Сумській області ДПП в користь позивача 605 грн. 60 коп. судових витрат, що складаються зі сплати судового збору (а.с. 1), а також позивачу слід повернути 605 грн. 60 коп. зайво сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 23.06.2025.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 132, 134, 139, 143, 241-246, 255, 286 КАС України ст.ст. 9, 245, 247, 258, 283, 285 КУпАП, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Постанову ЕНА № 4953982 від 12.06.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 605 коп. 60 коп. судових витрат.

Повернути ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. зайво сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 23.06.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення складено 01.09.2025.

Суддя Яворська Н.І.