Справа № 520/17225/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 р. № 520/17225/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 13 666,21 гривень.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг за податковими зобов`язаннями, самостійно визначеними в податковій звітності, в загальному розмірі 13666,21 грн. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана сторонам по справі до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що податкова вимога була надіслана поштовим відправленням, однак не була вручена платнику податків. Указує, що контролюючий орган уникає застосування електронної форми комунікації, яка раніше вважалася допустимою та застосовувалася. Зазначає, що він не уникає виконання податкових обов`язків. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідачем не було надано до ГУ ДПС заяву про бажання отримувати документи через Електронний кабінет боржника в ІКС "Податковий блок", а отже, відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПКУ листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). Зазначає, що податкова вимога є належним чином надіслана платнику податків у відповідності до вимог законодавства та вважається врученою. Вказує, що відповідачем не було подано до контролюючого органу заяви про відсутність можливості виконання податкових зобов`язань не надав, а тому платника не звільнено від відповідальності щодо дотримання термінів сплати податків та зборів. Просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд установив наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункт 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 внесений до Державного реєстру фізичних осіб України за реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 та 29.11.2019 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; є платником єдиного податку з фізичних осіб 3 групи.

З доданих до позовної заяви документів, суд установив, що ФОП ОСОБА_1 має податковий борг за податковими зобов`язаннями, самостійно визначеними в податковій звітності, а саме:

1) податкова декларація платника єдиного податку - фiзичної особи-пiдприємця (для третьої групи - квартал, мiсяць) № вiд 05.10.2022 з терміном сплати 21.11.2022 у сумі 850,00 гривень (основний платіж);

2) податкова декларація платника єдиного податку - фiзичної особи-пiдприємця (для третьої групи - квартал, мiсяць) № вiд 20.10.2023 з терміном сплати 20.11.2023 у сумі 12 816,21 гривень (основний платіж).

Борг ФОП ОСОБА_1 виник в результаті несплати грошових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб, самостійно визначених платником.

Так, загальна сума податкового боргу з єдиного податку з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складає 13 666,21 грн.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За визначеннями, наданими у статті 14 Податкового кодексу України:

- податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

- грошове зобов`язанням - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

- погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). (пункт 293.1 статті 293 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси (пункт 295.4 статті 295 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Як установлено судом, відповідач у встановлений строк не сплатив до бюджету єдиний податок у сумі 13666,21 грн, самостійно обчислений ним у відповідних податкових деклараціях.

Доказів погашення цього податкового боргу суду не надано.

Судом з`ясовано, що з метою погашення заборгованості податковим органом направлена податкова вимога, сформована 23.05.2024 №0-2040 та направлена за адресою: АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення було повернуто із відміткою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується довідкою про причини повернення/досилання (а.с.43).

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Суд зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Таким чином, податкова вимога була направлена на адресу, яка не є адресою реєстрації відповідача, а отже, не може вважатися належним чином врученою відповідно до приписів п.42.2 статті 42 Податкового кодексу України, що свідчить про недотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства в цій частині.

З урахуванням наведеного, за відсутності факту належного вручення відповідачу податкової вимоги, якою визначено до сплати суму податкового боргу, про стягнення якого поданий даний позов, як обов`язкової передумови для вчинення подальших дій щодо стягнення такого боргу, на переконання суду, відсутні підстави для стягнення такого боргу в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі №812/41/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З приводу того, що податкова вимога складена на ОСОБА_2 , водночас відповідачем в межах даної справи є ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає, що Головним управлінням ДПС у Харківській області було надано до суду лист від 13.06.2025 №12951/5/20-40-13-05-15, з якого вбачається, що станом на теперішній час відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків фізична особа ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , змінив прізвище: 06.07.2006 - ОСОБА_3 ; 03.10.2022 - ОСОБА_2 ; 13.06.2024 - ОСОБА_1 (а.с.30).

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ЄДРПОУ ВП 43983495) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН