Справа № 260/8494/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/8494/24 пров. № А/857/20089/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Гуляка В. В.
Ільчишин Н. В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року про закриття провадження у справі № 260/8494/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, Державного підприємства "Документ" в особі відокремленого підрозділу в Чеській Республіці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

місце ухвалення судового рішення м. Ужгород
суддя у І інстанціїЛуцович М. М.
дата складання повного тексту ухвалине зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року про закриття провадження у справі № 260/8494/24 клопотання Державного підприємства «Документ» про закриття провадження у справі задоволено.

Заяву представника позивача про закриття провадження у справі - задоволено частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, буд. 9, м. Київ, 01001, ), Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (вул. Івана Коршинського, 12а, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ), Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу в Чеській Республіці (вул. Довнар-Запольського, буд.8, м. Київ, 04116, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії закрито.

Повернуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

У задоволенні іншої частини заяви представника позивача - відмовлено.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року скасувати в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. Просить прийняти постанову, якою заяву представника позивача про відмову від позову та стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити, стягнути на користь позивача з відповідачів витрати на правничу допомогу у розмірі 20626,65 грн., по 6875,55 грн з кожного.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що відмова у стягненні витрат на професійну правничу допомогу суперечить ст. 140 КАС України, оскільки:

- факт задоволення вимог після позову є безспірним. Паспорт було видано лише після активних процесуальних дій позивача, включаючи подання позовної заяви, клопотань, відповідей на відзиви та претензійної переписки (зокрема заяв від 28.11.2024 р.);

- в ході розгляду справи відповідачі категорично заперечували правомірність позовних вимог, про що свідчать їхні відзиви від 13.01.2025 р., де вони просили відмовити у позові повністю. Суд не дослідив обставини наступного добровільного виконання вимог;

- ухвала не містить аналізу того, чому вимоги позивача були задоволені лише після судового розгляду. Натомість суд обмежився поверненням судового збору (968,96 грн), ігноруючи інші витрати, передбачені ст. 132 КАС України, зокрема на правничу допомогу.

Таким чином, апелянт вважає, що суд неправильно застосував ст. 140 КАС України, не врахувавши, що відмова позивача від позову 24.04.2025 р. була зумовлена виконанням вимог відповідачами після подання позову, що зобов`язує їх компенсувати всі понесені витрати позивача, включаючи витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідачі Державна міграційна служба України та Державне підприємство "Документ" подали відзиви на апеляційну скаргу, у яких заперечують проти задоволення апеляційної скарги та просять суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції і позивач та відповідачі не заявили клопотання про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 1 ч.1 ст.311 КАС України, вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Про розгляд апеляційної скарги відповідачі та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвали про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановляючи ухвалу в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу. За таких обставин суд вважав за можливе і необхідне на підставі частини восьмої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу в Чеській Республіці, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, Державного підприємства «Документ» та його відокремленого підрозділу - філії в Чеській Республіці, щодо передачі, доставці та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_2 , дата видачі: 20.02.2024, дійсний до: 20.02.2034, орган, що видав: 2114), який оформлений на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

зобов`язати Державну міграційну службу України вжити у межах своїх повноважень заходів із забезпечення доставки оформленого на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_2 , дата видачі: 20.02.2024, дійсний до: 20.02.2034, орган, що видав: 2114) від Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області передати оформлений на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_2 , дата видачі: 20.02.2024, дійсний до: 20.02.2034, орган, що видав: 2114), разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до Державного підприємства «Документ»;

зобов`язати Державне підприємство «Документ» здійснити доставку оформленого на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_2 , дата видачі: 20.02.2024, дійсний до: 20.02.2034, орган, що видав: 2114), разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до його відокремленого підрозділу - філії в Чеській Республіці;

зобов`язати Державне підприємство «Документ» в особі відокремленого підрозділу - філії в Чеській Республіці видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_2 , дата видачі: 20.02.2024, дійсний до: 20.02.2034, орган, що видав: 2114) в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення з заявою про його оформлення - 13.02.2024 року, тобто без пред`явлення будь-яких військово-облікових документів.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

21 квітня 2025 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від представника Державного підприємства «Документ» надійшло клопотання про закриття провадження у справі. У поданому клопотанні представник зазначав, що 20 березня 2025 року позивач особисто звернувся до філії ДП «Документ» в Чеській Республіці та отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, на підтвердження чого представником відповідача 3 надано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 20.03.2025 р. № 1722115/0. Враховуючи факт отримання позивачем паспорта 20.03.2025, зазначене є підставою для закриття провадження у справі №260/8494/24.

25 квітня 2025 року від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову та розподіл судових витрат, яка обґрунтована тим, що позовні вимоги були задоволені відповідачами 20.03.2025 року, тобто після подання позовної заяви. При цьому представник просив вирішити питання щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Так, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходив з того, що визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу, а отже понесені сторонами судові витрати на правничу допомогу слід залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Загальний порядок розподілу судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Разом з тим, вказана норма не передбачає алгоритму розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Поряд з наведеним ч. 8 ст. 139 КАС України передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, за відсутності чіткого правового регулювання процесуальним законом розподілу судових витрат саме у спірному випадку, суд має керуватися принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли.

Подібні висновки щодо розподілу витрат на правничу допомогу у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1ст. 238 КАС України наводились Верховним Судом в постановах від 09 грудня 2020 року у справі №1.380.2019.001303, від 27 квітня 2023 року у справі № 260/3162/22, від 05 березня 2025 року у справі № 160/17422/23, і колегія суддів у цій справі не вбачає підстав для відступу від них.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 21.11.2024, додаткову угоду №1 від 21.11.2024 до договору про надання правової допомоги від 21.11.2024, рахунок-фактуру до договору про надання правової допомоги від 21.11.2024, платіжну інструкцію №670822696 від 21.11.2024 року на суму 20626,65 грн.

Відповідно до рахунку-фактуру до договору про надання правової допомоги від 21.11.2024 адвокатом надано наступні послуги:

- Судовий захист. Складання та подання позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Формування додатків до позову. Представництво в суді першої інстанції до ухвалення судом рішення в справі за позовом Клієнта.

Отже, колегія суддів зазначає, що доказами по справі підтверджено понесення позивачем витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

Аналізуючи зміст наданих позивачу послуг, зазначених у вказаному описі виконаних робіт, а також як видно із матеріалів справи, адвокатом у суді першої інстанції надано послуги своєму в клієнту лише в частині подання позовної заяви та подання відповіді на відзив на позову заяву.

При цьому, оскільки спір виник внаслідок протиправних рішень відповідача, наведене змусило позивача нести витрати на ініціювання судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне покласти на відповідачів витрати позивача на правову допомогу, понесених у ході розгляду даної справи.

Таким чином, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 КАС України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що визначений позивачем розмір для відшкодування на рівні 20626,65 грн. є завищеним, з огляду на що підлягає зменшенню до 4500 грн., по 1500 грн з кожного відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року про закриття провадження у справі № 260/8494/24 в частині відмови у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу скасувати.

В цій частині прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, буд. 9, м. Київ, 01001, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (вул. Івана Коршинського, буд. 12А, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства «Документ» (вул. Довнар-Запольського, буд. 8, м. Київ, Київська область, 04116, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

У решті ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року про закриття провадження у справі № 260/8494/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин