Справа № 600/6899/23-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 вересня 2025 року

м. Київ

справа №600/6899/23-а

адміністративне провадження №К/990/34460/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Жука А.В., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк Анатолій Леонідович, на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.01.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі №600/6899/23-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання незаконним наказу, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просив:

- визнати незаконним наказ Адміністрації Державної прикордонної служби №1027-ОС від 20.09.2022 в частині зарахування у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України солдата ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 №589-ОС від 01.08.2023, щодо виключення зі списків особового складу та усіх видів забезпечення та направлення до складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України солдата ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну прикордонну службу в особі військової частини НОМЕР_2 прикордонного загону звільнити з військової служби ОСОБА_1 на підставі набрання законної сили вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.06.2023 по справі №725/134/23 щодо притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.01.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2025, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 14.07.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк Анатолій Леонідович, засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 17.07.2025.

Ухвалою Верховного Суду від 01.08.2025 зазначену касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

13.08.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк Анатолій Леонідович, засобами поштового зв`язку вдруге подав касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 15.08.2025.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

За приписами статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду ухвалена 09.06.2025, відтак, останнім днем строку на подання касаційної скарги є 09.07.2025. Разом з тим, скаржник вперше надіслав касаційну скаргу до Верховного Суду 14.07.2025, тобто з пропуском строку касаційного оскарження.

У цій справі встановлено, що ухвалою від 01.08.2025 Верховний Суд касаційну скаргу позивача повернув на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України. Повторно з касаційною скаргою позивач звертається 13.08.2025.

Разом з касаційною скаргою позивач подав Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, заявник указує на те, що причиною пропуску строку для подачі касаційної скарги є виявлення порушення у документах, поданих разом із скаргою, а саме невідповідності ордера адвоката вимогам актуального законодавства. Окрім того, заявник покликається на те, що представник Позивача у період з 20.07.2025 по 12.08.2025 перебував у відпустці, що унеможливило вчасно ознайомитись з ухвалою, ознайомити позивача, що в свою чергу ускладнило інформування ОСОБА_1 на переконання заявника, означені обставини спричинили затримку у підготовці та надсиланні вчасно виправленого варіанту скарги та супровідних документів.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

Так, аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений процесуальним законом строк.

За приписами частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Проаналізувавши вищенаведені приписи процесуального закону, Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Верховний Суд в постанові від 24.07.2023 у справі №200/3692/21, зважаючи на зміст норм процесуального права, якими врегульовано питання строків апеляційного оскарження та їх поновлення, вимоги до процедурних рішень суду апеляційної інстанції, ухвалених з цього питання, а також беручи до уваги продемонстровані національними судами та ЄСПЛ підходи до поновлення процесуальних строків, правові позиції Верховного Суду з цього приводу, вважав, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Висновок Верховного Суду у справі №200/3692/21 є актуальним і щодо вирішення питання поновлення строків на касаційне оскарження.

Колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних обов`язків.

Зазначений підхід щодо застосування положень статті 44 КАС України відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 18.01.2023 у справі №160/6211/21, від 14.02.2023 у справі №240/462/22 та від 20.04.2023 у справі №440/7433/21.

Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії ) (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") (Application no. 11681/85).

Усталеною є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

У цій справі встановлено, що скаржник вперше надіслав касаційну скаргу до Верховного Суду 14.07.2025, тобто з пропуском строку касаційного оскарження, оскільки останнім днем строку на подання касаційної скарги є 09.07.2025.

Суд вважає, що доводи представника скаржника щодо перебування останнього у відпустці з 20.07.2025 по 12.08.2025 не заслуговують на увагу, оскільки позивач міг самостійно звернутися із касаційною скаргою, та вказане не може бути визнано об`єктивною перешкодою для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень.

Скаржником не наведено об`єктивних перешкод для направлення вперше поданої касаційної скарги у встановлений законодавством строк.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що позивачем не вказано поважних причин пропуску на касаційне оскарження, не надано доказів щодо вжиття заходів для вчасного подання касаційної скарги вперше, як і не обґрунтовано зволікання з поданням касаційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Крім того, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Ураховуючи зазначене, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до положень статті 169 та частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та поданням доказів їх поважності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження, вказані ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк Анатолій Леонідович.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк Анатолій Леонідович, на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.01.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі №600/6899/23-а - залишити без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук,

М.І. Смокович ,

Судді Верховного Суду