Справа № 520/14309/25
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 р. № 520/14309/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Світлани Чудних, розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна клінічна лікарня", Комісії з припинення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр Медико-соціальної експертизи, Управління соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною та скасування довідки та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати довідку № 89 від 30.12.2024 Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр Медико-соціальної експертизи про невизнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 особою з інвалідністю ІІ групи;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації №2 від 11.03.2025 про позбавлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (ДРА);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити пенсійні виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2025 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідачем, Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради Обласна клінічна лікарня, надано у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, у яких заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав законності та обґрунтованості прийнятих рішень.

Відповідачі, Комісія з припинення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр Медико-соціальної експертизи, Управління соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області правом надати у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не скористалися.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розгляд справи здійснено з урахуванням того, що суддя Світлана Чудних з 27.06.2025 по 30.07.2025 перебувала у відпустці та з 11.08.2025 по 19.08.2025 перебувала на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

З 22 листопада 1987 року по 30 жовтня 1989 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приймав участь у бойових діях в р. Афганістан. Даний факт підтверджується довідками від 27.06.2006, 08.04.2014, 22.03.2016 про військову строкову службу та участь у бойових діях у вказаний період, копії довідок наявні в матеріалах справи.

Під час участі у бойових діях ОСОБА_1 отримав численні поранення: мінно- вибухову травму, осколкові поранення голови, грудної клітини та правої руки, контузію головного мозку. Та, як наслідок, діагноз: стійкі наслідки важкої ЧМТ, контузії головного мозку, посттравматична дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. на фоні гіпертонічної хвороби ІІІ ст. Посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-динамічними кризами. Двостороння пірамідна недостатність. Виражені вестибуло-атактичні порушення. Кризи симпато-адреналового характеру 1-2 рази в тиждень. Стійкий цефалгічний синдром. Гіпомнестичний синдром. Виражений астено-тривожно-невротичний синдром., що підтверджується висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №138/ж від 22 січня 2016 року, довідкою Академії медичних наук України ДУ «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова НАМН України» № 1601804 від 26.01.2016 р. та Витягом з протоколу № 875 від 01 березня 2016 року засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

ОСОБА_1 21.06.2023 року Міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» встановлено II групу інвалідності безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 699976, в якій зазначено, що ІІ група інвалідності була встановлена на підставі: травм, контузії, поранення, захворювань, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.07.2023 позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІ групи із пільгами, що встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

ОСОБА_1 11.03.2025 року отримав лист від Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації № 1318ВС, відповідно до якого зазначено, що довідка МСЕК серії 12ААВ №699976, що була видана позивачу 21.06.2023 року Міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» про встановлення II групи інвалідності безстроково, вважається недійсною відповідно до довідки №89 Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр Медико-соціальної експертизи (далі КЗОЗ «ОЦМСЕК») про невизнання інвалідом від 30.12.2024 року.

Також, 14 березня 2025 року ОСОБА_1 отримав лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.03.2025 №2000-0310-8/34278, із повідомленням, що у зв`язку із надходженням інформації 07.02.2025 р. від КЗОЗ «ОЦМСЕК» про скасування рішення про встановлення йому інвалідності міжрайонною Слобідської МСЕК в нього відсутнє право на призначення пенсії по інвалідності.

Поряд із тим, з матеріалів справи судом встановлено, що на адвокатський запит представника позивача адвоката Віцюк О.В. Управлінням соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації листом №1552ВС від 25.03.2025 року надані: копія довідки № 89 КЗОЗ «ОЦМСЕК» від 30.12.2024 року про невизнання інвалідом ОСОБА_1 , копія рішення Управління соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації №2 від 11.03.2025 про позбавлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (ДРА) у зв`язку з скасуванням довідки МСЕК, копія листа від 27.02.2025 р. № 2000-0310-8/32021 відділу перерахунків пенсії №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про те, що подовжене ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни ІІ групи серії НОМЕР_1 від 10.07.2023 року є недійсним.

На адвокатський запит представника позивача адвоката Віцюк О.В. Головне управління пенсійного фонду в Харківській області листом №2000-0202-8/47176 від 25.03.2025 також надали копію довідки №892 КЗОЗ «ОЦМСЕК» від 30.12.2024 р. та список осіб з інвалідністю від 05.02.2025 року.

Відповідно до довідки №89 за формою первинної облікової документації №167/о з кутовим штампом Комунальний заклад охорони здоров`я Обласний центр Медико- соціальної експертизи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 оглядався (заочно) розширеною експертною комісією № 2 КЗОЗ «ОЦМСЕК». За результатами якої не визнаний інвалідом.

На адвокатський запит представника позивача адвоката Віцюк О.В. до КЗОЗ «ОЦМСЕК» із вимогою надати довідку №89 КЗОЗ «ОЦМСЕК» від 30.12.2024 р. про невизнання ОСОБА_1 інвалідом, а також акт огляду та протоколу засідання комісії (або витягу з протоколу) щодо прийняття рішення стосовно ОСОБА_1 , голова комісії з припинення КЗОЗ «ОЦМСЕК» листом № 01-13/372 від 24.03.2025 повідомила наступне.

03 жовтня 2024 року проведено обшук в Міжрайонній Слобідській МСЕК на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2024 р. справа №761/36001/24 в межах кримінального провадження за №0001560 від 30.11.2023. В порядку обшуку були вилучені і медичні документи та медико-експертна справа ОСОБА_1 з подальшим арештом вилучених медичних документів.

Під час слідчих дій виявлені документи з ознаками фальсифікації. З метою дослідження обґрунтованості та законності встановлення ОСОБА_1 Міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» другої групи інвалідності від загального захворювання безстроково, на підставі постанови слідчого відділу управління СБУ в Харківській області була призначена медико-соціальна експертиза, проведений заочний розгляд справи за наявними медичними документами. Рішення Міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» від 21.06.2023 було визнане таким, що прийняте необґрунтовано і скасоване.

Копії документів, на підставі яких було скасовано інвалідність, встановлену міжрайонною Слобідською МСЕК, надати неможливо, оскільки арешт з медико-експертної справи позивача не знято та вона знаходиться у розпорядженні СБУ в Харківській області.

Позивач, не погоджуючись з довідкою № 89 від 30.12.2024 Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр Медико-соціальної експертизи про невизнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 особою з інвалідністю ІІ групи, звернувся до суду для захисту свої прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 2 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні (далі - Закон №875-ХІІ) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до статті 3 Закону №875-ХІІ інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону №875-ХІІ громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, уведеним в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року №576/2023, зокрема, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні (тобто з 24 лютого 2022 року).

У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень визначено ініціювати їх перегляд у встановленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.

Так, рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024 року), що введено в дію Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора. Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.

Підпунктом б пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.

Так, відповідно до розділу 1 п. 1 Положення про клініко-експерту комісію Міністерства охорони здоров`я України від 05.02.2016 року №69 (надалі - Положення №69) клініко-експертна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі КЕК) є консультативно-дорадчим органом тощо. Отже, такий суб`єкт як Розширена експертна комісія (РЕК) та його повноваження не передбачені даним Положенням.

Разом з тим, згідно розділу 2 п.1 Положення № 69, основним завданням КЕК є проведення експертної оцінки запитуваної КЕК документації, яка передбачає клініко-експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування шляхом експертизи первинної облікової документації, клінічних питань профілактики, діагностики, лікування та реабілітації, наявності відповідної кваліфікації спеціалістів за напрямом надання медичної допомоги та медичного обслуговування відповідно до вимог клінічних протоколів надання медичної допомоги, нормативно-правових актів у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до розділу III Положення № 69 до прав та обов`язків КЕК належать:

- підготовка для керівництва МОЗ пропозицій щодо шляхів поліпшення якості медичної допомоги та медичного обслуговування;

- інформування МОЗ, Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо кваліфікації спеціалістів, які надавали медичну допомогу та медичне обслуговування, для вжиття відповідних заходів реагування у разі виявлення порушень;

- залучення до проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування експертів КЕК та/або інших спеціалістів за наявності відповідної кваліфікації за напрямом надання медичної допомоги та медичного обслуговування (за їх згодою) для надання Експертного висновку;

- інформування Головної акредитаційної комісії МОЗ про виявлені недоліки для вжиття заходів відповідно до Порядку акредитації закладу охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2012 року № 1216).

- витребування у Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, ЗОЗ, установ, підприємств, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування або ФОП інформації (матеріалів) з питань, що належать до повноважень КЕК.

Отже, члени РЕК повноважень щодо перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи та прийняття рішення про невизнання інвалідом КЕК (РЕК) не мали.

Такими повноваженнями була наділена лише комісія, що створена на підставі Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 р. (втратила чинність з 01.01.2025 р.).

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанови від 25 жовтня 2024 р. № 1207 та 08 листопада 2024 р. № 1276, якими було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 Питання медико-соціальної експертизи.

Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення №1317, у редакції станом на виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.

Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Міські та районні комісії утворюються з розрахунку одна комісія на 100 тис. чоловік віком 18 років і старше, міжрайонні - у районах і містах з кількістю населення менш як 100 тис. чоловік.

МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.

Пунктом 5 вказаного Положення встановлено наступне.

У разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до комісії за станом здоров`я згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії у зв`язку з тим, що проживає у віддаленій місцевості, огляд проводиться за місцем проживання (вдома), у тому числі за місцем проживання у стаціонарних установах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб або в закладах охорони здоров`я, в яких така особа перебуває на лікуванні.

У разі подання письмової заяви особою, що звертається для встановлення інвалідності (її законним представником), у якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, за яких група інвалідності встановлюється безстроково, перелік яких затверджується МОЗ, комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Встановлення інвалідності заочно не проводиться за п`ятьма найбільш поширеними нозологічними формами захворювань, визначеними у переліку, що затверджується МОЗ, а також у разі, коли вона спричинена:

нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

професійним захворюванням;

захворюванням, одержаним під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

захворюванням, пов`язаним з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

захворюванням, одержаним в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

У разі тимчасового легального перебування громадян України за кордоном на території держав, з якими укладено міждержавні договори (угоди) про соціальне забезпечення, комісія може за заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, приймати рішення про встановлення інвалідності заочно за результатами медичного обстеження в державі перебування.

Отже, пунктом 5 Положення № 1317 встановлено випадки можливості проведення обстеження та встановлення наявності або відсутності інвалідності заочно.

Відповідно до пункту 13 Положення №1317 Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ:

здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи;

розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;

проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;

узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності;

повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;

проводить у складних випадках огляд хворих та осіб з інвалідністю за направленнями обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи;

надає консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи та обласним, Київській та Севастопольській центральним міським комісіям;

направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова;

на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил;

забезпечує здійснення обміну інформацією з питань, пов`язаних з організацією проведення медико-соціальної експертизи, відповідно до наказу МОЗ про покладення обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ;

впроваджує у практику роботи комісій наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення медико-соціальної експертизи, узагальнює і поширює передовий досвід роботи;

бере участь в акредитації обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи та атестації лікарів, які входять до складу комісій, вживає заходів до підвищення їх кваліфікації;

проводить разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;

бере участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності.

З аналізу пункту 13 Положення №1317 вбачається, що на Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ покладено повноваження перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями, та їх скасування. При цьому, на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення.

При цьому, наказом Міністерства охорони здоров`я від 26.10.2024 №1809 Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ вирішено покласти права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на державну установу Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України (код згідно з ) з дати підписання цього наказу.

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи (пункт 5 Положення про медико-соціальну експертизу).

Відповідно до пункту 20 Положення про медико-соціальну експертизу, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561 затверджено Інструкцію про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція).

Пунктом 1.4 Інструкції визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії (п. 1.10 Інструкції).

Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.

Судом встановлено, що огляд позивача відповідачем відбувся заочно.

При цьому, доказів проведення повного медичного обстеження позивача та проведення необхідних досліджень суду відповідачем не надано.

Тобто, в порушення пункту 1.10 Інструкції № 561 медико - соціальна експертиза відповідачем проведена без опитування хворого і об`єктивного повного медичного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Суд враховує, що згідно пункту 13 Положення №1317 виключно у разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії.

Однак, відповідачем не додано належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України доказів наявності підстав заочного огляду позивача, відмови позивача від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, а також таким не подано докази неприбуття позивача до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України.

Більше того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про необхідність з`явитися до відповідача для проведення обстеження та оцінки стану здоров`я позивача, що в свою чергу виключає забезпечення права особи на участь у прийнятті рішення.

Також слід наголосити на тому, що ОСОБА_1 під час участі у бойових діях отримав численні поранення: мінно-вибухову травму, осколкові поранення голови, грудної клітини та правої руки, контузію головного мозку. Та, як наслідок, діагноз: стійкі наслідки важкої ЧМТ, контузії головного мозку, посттравматична дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. на фоні гіпертонічної хвороби ІІІ ст. Посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-динамічними кризами. Двостороння пірамідна недостатність. Виражені вестибуло-атактичні порушення. Кризи симпато-адреналового характеру 1-2 рази в тиждень. Стійкий цефалгічний синдром. Гіпомнестичний синдром. Виражений астено-тривожно-невротичний синдром.

Дані обставини підтверджуються висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №138/ж від 22 січня 2016 року, довідкою Академії медичних наук України ДУ «Інститут нейрохірургії ім.акад. А.П. Ромоданова НАМН України» № 1601804 від 26.01.2016 р. та Витягом з протоколу № 875 від 01 березня 2016 року засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв , копії яких наявні у матеріалах справи (а.с.23-69).

Щодо посилань відповідача 2 на те, що на підставі Положення про клініко-експертну комісію (КЕК) було призначено медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) відносно позивача, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до Положення № 69, клініко-експертна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - КЕК) є консультативно-дорадчим органом, діючим на постійній (без виїзду на місце конкретного випадку) або тимчасовій основі (у разі виїзду на місце конкретного випадку), що утворюється для колегіального розгляду звернень фізичних та юридичних осіб, правоохоронних органів щодо клініко-експертних питань профілактики, діагностики, медичного лікування, реабілітації, оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за конкретними випадками у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування (далі - ЗОЗ) та фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність у сфері охорони здоров`я у відповідній адміністративно-територіальній одиниці України (далі - ФОП).

Відтак, КЕК є органом, який виключно надає висновок, чи була надана медична допомога пацієнту своєчасно та якісно, до компетенції КЕК не належать питання надання або скасування інвалідності, крім того посилаючись на положення про КЕК відповідач не надає, ані наказу про створення КЕК відносно позивача; ані документу, що підтверджує склад такої комісії; ані протоколу засідання КЕК; ані його висновку, тобто такі посилання є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Щодо посилань відповідача 2 у відзиві на наявність кримінального провадження та ряд документів від Служби безпеки України в рамках такого кримінального провадження № 0001560 від 30.11.2023, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що вказане кримінальне провадження на сьогодні триває, перебуває на стадії досудового розслідування, крім того, позивач, ОСОБА_1 , не має жодного статусу в рамках вказаного провадження (підозрюваний, обвинувачений тощо), йому не вручено підозру та відносно нього не винесено обвинувального вироку.

Відтак посилання на існування кримінального провадження та надання відповідачем документів в рамках провадження не спростовують обґрунтованості позовних вимог та підстав позову ОСОБА_1 , доказів зворотного відповідачами не надано, судом не встановлено.

Стосовно посилань відповідача 1 на те, що 08.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» (далі - Постанова N0 225). Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Постанова N0 225 (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) на період дії воєнного стану на території України та протягом шести місяців після його припинення або скасування у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико- соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії. Отже, на період дії воєнного стану медико-соціальні експертні комісії мають право у разі неприбуття особи на огляд приймати рішення заочно за наявними документами , суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, відповідач 1 не надає жодного доказу, що ОСОБА_1 як особа відносно якої здійснювалось засідання МСЕК взагалі викликався на відповідну комісію та що він повідомив про неможливість прибуття, що було би підставою для проведення комісії без його участі.

Судовим розглядом встанолено, що однією з підстав позову ОСОБА_1 - є саме порушення процедури його виклику (повідомлення) на засідання МСЕК, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 жодним чином не повідомлявся про призначене засідання та не викликався на нього, про оскаржуване рішення від 30.12.2024 дізнався лише 11.03.2025 від Управління соціального захисту, доказів зворотного відповідачем не надано, судом не встановлено.

Таким чином, вказані обставини спростовують посилання відповідача 1 на Постанову Кабінету Міністрів України №225, як на підставу правомірності прийняття оскаржуваного рішення, оскільки фактичні обставини справи прямо суперечать твердженням відповідача 1.

Окрім цього, відповідач 1 посилається на дискреційність повноважень МСЕК, зазначаючи, що вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеню обмеження життєдіяльності особи є дискредитаційним повноваженням відповідних експертних команд, яке суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки. Верховний Суд України неодноразово звертав увагу, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі норм Інструкції встановлення груп інвалідності.

З даного приводу, суд зазначає, що позивач оскаржує рішення МСЕК відносно себе саме з підстав порушення процедури його прийняття, що слідує із змісту позовної заяви. Відтак підстави для твердження про втручання у дискреційні повноваження МСЕК судом відсутні.

Крім того, як зазначає сам відповідач, медичні документи ОСОБА_1 до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ» не передавались, оскільки медична документація ОСОБА_1 була вилучена в порядку обшуку міжрайонної Слобідської МСЕК в межах кримінального провадження №0001560 від 30.11.2023 Службою безпеки України в Харківській області, на які в подальшому накладено арешт, оскаржуване рішення МСЕК відносно позивача 30.12.2024 прийнято заочно, за відсутності будь-яких медичних документи та медико-експертної справи ОСОБА_1 , оскільки вони були вилучені слідчими органами ще 3 жовтня 2024 року, що безперечно свідчить про протиправність прийняття оскаржуваного рішення.

Щодо позовних вимог в частині визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації №2 від 11.03.2025 про позбавлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (ДРА) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити пенсійні виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2025 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.23 ст. 4КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Задоволення заявлених позивачем похідних вимог, а саме: визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації №2 від 11.03.2025 про позбавлення ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити пенсійні виплати, залежить від задоволення основної вимоги визнання протиправною та скасування довідки № 89 від 30.12.2024 Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр Медико-соціальної експертизи.

Також, судом встановлено, що рішення Управління соціального захисту та дії Пенсійного фонду були вчинені на підставі саме цієї довідки, яка, по суті, стала першопричиною порушення прав позивача. Відтак, у разі визнання судом довідки недійсною, правові підстави для позбавлення статусу та припинення виплат зникнуть, що тягне за собою задоволення похідних вимог як правових наслідків скасування основного акту.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з висновком Верховного Суду, сформованим у постанові від 30.11.2020 у справі № 200/14695/19-а, суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправність спірної довідки та рішення та наявність підстав для їх скасування, та як наслідок - зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити пенсійні виплати ОСОБА_1 з січня 2025 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна клінічна лікарня", Комісії з припинення Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр Медико-соціальної експертизи, Управління соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною та скасування довідки та рішення, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати довідку № 89 від 30.12.2024 Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр Медико-соціальної експертизи про невизнання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 особою з інвалідністю ІІ групи.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Харківської районної військової адміністрації №2 від 11.03.2025 про позбавлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (ДРА).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити пенсійні виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2025 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Світлана ЧУДНИХ