Справа № 420/22272/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
03 вересня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.
Ухвалою суду від 11.07.2025 року позов залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позову та роз`яснено, що в іншому випадку позов буде повернутий.
Залишаючи позов без руху, суд дійшов висновку про його невідповідність вимогам ст.160-161 КАС України, враховуючи наступне.
Частиною 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс.
У позові відповідачем по справі вказано Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Однак спірна постанова прийнята іншим суб`єктом владних повноважень - Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Отже, позовні вимоги позивача на відповідають колу визначених ним відповідачів.
09.07.2025 року представник позивача подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, у якому просив замінити відповідача Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на належного Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно з ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
За змістом ст.48 КАС України вказаний інститут може бути застосований позивачем по справі, провадження за якою відкрито, тобто за позовом позивача відкрите провадження із визначенням складу учасників справи. В іншому випадку до відкриття провадження у справі позивач при зміні складу учасників справи повинен подати до суду належним чином оформлений позов, за яким вирішується питання про відкриття провадження у справі.
Таким чином, позивач має право змінити предмет або підставу позову на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі лише шляхом подання належним чином оформленого позову у відповідності до вимог ст.ст.160,161 КАС України за яким вирішується питання про відкриття провадження у справі.
Також частиною 3 ст.161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» юридичні особи сплачують за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, поданого суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).
Позовні вимоги пред`явлено майнового характеру, ціною позову є сума штрафу 5100 грн, накладеного оскаржуваною постановою.
Таким чином, за подання цього позову сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із урахуванням коефіцієнту 0,8 - тобто 2422,40 грн.
Натомість представником в/ч НОМЕР_1 подано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, оскільки відсутнє фінансування за КЕКВ 2800. При цьому, військова частина задіяна у захисті і обороні держави та у зв`язку з введенням воєнного стану, у військових частинах процедура надходження коштів для сплати судових зборів ускладнилися і пов`язана із значними витратами часу для отримання фінансування витрат з оплати судового збору, тому, у позивача є наявні поважні причини неможливості сплатити судовий збір у необхідні строки. Також, командуванням військової частини вживаються усі заходи щодо сплати судового збору за подання адміністративного позову.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VІ «Про судовий збір» ( Закон №3674-VІ).
Відповідно до ч.1 с.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Статтею 8 Закону №3674-VI встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Отже, КАС України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.
Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.
Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду стосується і суб`єкта владних повноважень. При цьому у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що звільнення юридичної особи від сплати судового збору за наявності майнового критерію, можливе виключно у випадку, якщо предметом позову у справі є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору, та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.
З огляду на наведене суд вважав, що заява позивача про відстрочення сплати судового збору з наведених ним підстав задоволенню не підлягає, оскільки відсутність фінансування суб`єкта владних повноважень на сплату ним судового збору, не є належною правовою підставою для цього в розумінні положень ч.1 ст.8 Закону №3674-VІ.
Отже позивачу необхідно було сплатити судовий збір у встановленому законі розмірі 2422,40 грн.
В ухвалі суду від 11.07.2025 року судом роз`яснено, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання до суду: 1) належним чином оформленого позову; 2) доказів сплати судового збору.
Ухвала суду від 11.07.2025 року доставлена до електронного кабінету позивача через підсистему «Електронний суд» 11.07.2025 року.

18.07.2025 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву на усунення недоліків позову (зареєстрована судом 19.07.2025 за вхід. №ЕС/73435/25), до якої долучив позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Також 21.07.2025 року представник позивач подав до суду заяву, у якій просив продовжити строк для сплати судового збору до 04.08.2025 року та відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, або після вирішення справи стягнути судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань в/ч НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 24.07.2025 року позов залишений без руху, продовжений строк на усунення недоліків позову. Повідомлено позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Станом на 03.09.2024 року будь-яких заяв, клопотань по справі не зареєстровано.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. У той же час заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач не усунув недоліки позову, більш місяця не цікавився питанням руху справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч.5,6,8 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. При таких обставинах в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України позов підлягає поверненню.

Керуючись ст.169 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва