Справа № 380/25348/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 рокусправа № 380/25348/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФ у Львівській області), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 55 від 17.09.2024 про встановлення ОСОБА_1 пенсії по віку за Законом України «Про державну службу» з 01.10 2024 від заробітної плати 30616,33 грн. в розмірі 13608,62 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії по віку відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та п. п. 10.12 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII, яка була призначена ОСОБА_1 згідно рішення 55 від 22.01.2024 Головного управління Пенсійного фонду України області при переведенні її з 16 січня 2024 року на пенсію по віку відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та п. п. 10.12 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII. Виплату відновити з 01.10.2024 - часу припинення виплати пенсії, яка призначена рішенням № 55 від 22.01. 2024.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач до 01.10.2024 одержувала пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та п. п. 10.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 р. №889-VIII в розмірі 23610,00 грн., тобто в максимальному розмірі. Зазначена пенсія була призначена з 16.01.2024 рішенням ГУ ПФУ № 55 від 22.01.2024, яка обчислена від заробітної плати 60847,44 грн. (60847,44 грн. х 60%) в розмірі 36508, 46 грн., але до виплати не більше максимального розміру 23610 грн. у 2024 році. Заробітна плата була обчислена згідно двох довідок, а саме:

1.Довідки № 58 -ф від 16 січня 2024 р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) в розмірі 12050 ,00 грн.

2. Довідки №62-ф від 16 січня 2024 р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за грудень 2023 р. 48797,44 грн.

Ці довідки були видані 16.01.2024 та відповідачем з 01.10.2024 пенсію позивачці перераховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб. З рішення № 55 від 17.09.2024 вбачається, що пенсію зменшено з 01.10.2024 до 13608,62 грн. Пенсію як державному службовцеві обчислено з заробітної плати 22681,03 грн. Підставою для зміни в рішенні зазначено - у зв`язку з уточненими даними в ЄПС на підставі змін довідок про складові заробітної плати. Для такого обчислення взято складові заробітної плати за довідками, і зокрема: за довідкою № 358-Ф від 12.09.2024 про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах , що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було скласифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за січень в розмірі 21181,40 грн.; за довідкою № 357-ф від 12.09.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсій державного службовця 1499,63 грн. Таким чином відповідач застосував зворотну дію акту КМ України, чим порушив право позивача.

Ухвалою суду від 23.12.2024 було залишено позовну заяву без руху з метою уточнення позивачем позовних вимог.

30.12.2024 від позивача надійшла заява (вх. №95731) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 03.01.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

21.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №1252), в якому представник відповідача пояснив, що розмір призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 16.01.2024 №436 переглянуто та з 01.10.2024 становить 13608,62 грн (22681,03 грн *60%), але у зв`язку з тим, що позивач з 10.04.2024 працює на посаді державної служби, отримує пенсійну виплату у віковій частці, яка становить 13167,59 грн. Тому, просить суд у задоволенні позову відмовити.

23.01.2024 від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву (вх. №5622), в яких представник вказав, що є безпідставним посилання відповідача на рішення Конституційного Суду від 03.10.1997, оскільки тим рішення не зачіпалося питання та не приймалося рішення щодо можливості зворотної дії законів та підзаконних актів. В рішенні Конституційного Суду від 03.10.1997 йшлося про набуття чинності ст. 58, ч. 5 ст. 94 та ст. 160 Конституції України, тобто статей самої Конституції. Факт, що норма останнього закону чи підзаконного акту скасовує попередню норму права того ж акту, не заперечується. Однак, така зміна відбувається в порядку визначеному Конституцією та законами України. Це не просто акт, який регулює певні відносини в державі, які належать до повноважень Уряду, а стосується безпосередньо прав громадян. В результаті чого розмір пенсії ОСОБА_1 зменшився в два рази, оскільки зменшився заробіток до 36508, 46 грн, з якого обчислюється її пенсія.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 до 01.10.2024 одержувала пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та п. п. 10.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII в розмірі 23610,00 грн., тобто в максимальному розмірі.

Зазначена пенсія була призначена з 16.01.2024 на підставі рішення №55 від 22.01.2024, яка обчислена від заробітної плати 60847,44 грн. в розмірі 36508,46 грн, але до виплати не більше максимального розміру 23610 грн. у 2024 році.

Заробітна плата була обчислена згідно двох довідок, а саме: довідки № 58-ф від 16.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) в розмірі 12050,00 грн.; довідки №62-ф від 16.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за грудень 2023 року 48797,44 грн. Ці довідки були видані 16.01.2024 ГУ ПФУ у Львівській області.

З 01.10.2024 пенсію позивачці перераховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення № 55 від 17.09.2024, позивачу з 01.10.2024 зменшено пенсію до 13608,62 грн. Пенсію як державному службовцеві обчислено з заробітної плати 22681,03 грн. Підставою для зміни в рішенні зазначено - у зв`язку з уточненими даними в ЄПС на підставі змін довідок про складові заробітної плати.

Для такого обчислення взято складові заробітної плати за довідками, зокрема:

- за довідкою № 358-Ф від 12.09.2024 про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було скласифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за січень в розмірі 21181,40 грн.

- за довідкою № 357-ф від 12.09.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсій державного службовця 1499,63 грн.

Після проведеного перерахунку розмір пенсії позивачки становить 13608,62 грн.

Позивачка, вважає дії відповідача та рішення відповідача від 17.09.2024 №55 про перерахунок пенсії протиправними та такими, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення, тому звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом № 889, який набрав чинності з 01.05.2016.

Згідно із ст. 90 указаного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 визнано таким, що втратили чинність, зокрема Закон № 3723, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Положення п. п. 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 закріплюють, що:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 10);

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19.

Суд зазначає, що періоди роботи, які зараховуються до стажу державної служби позивачки, право позивачки на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» не є спірними у цій справі, оскільки відповідний вид пенсії позивачці призначено з 16.014.2024.

З огляду на підстави та предмет заявленого позову спірним у цій справі є проведений відповідачем перерахунок пенсії позивачки з 01.10.2024 з урахуванням положень Постанови № 823, якою внесено зміни до Порядку № 622.

Оцінюючи правомірність проведеного відповідачем такого перерахунку пенсії позивачки, суд зазначає таке.

Статтею 37 Закону № 3723 передбачено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Відповідно до п. 4 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

20.07.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, якою внесені зміни до Порядку № 622.

Згідно з п. 3 Постанови № 823 вона набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024.

Пунктами 5 та 6 Порядку № 622 із внесеними Постановою № 823 змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.

За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (діяла на момент призначення пенсії позивачці).

Цією постановою було затверджено форми таких довідок:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Суд встановив, що позивачці було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 16.01.2024.

Разом із вказаною заявою позивачка подала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 16.01.2024№58-ф про складові заробітної плати призначення пенсії державного службовця (оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) в розмірі 12050,00 грн. та довідку №62-ф від 16.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за грудень 2023 року в розмірі 48797,44 грн.

Відповідач взяв до уваги вказані довідки без зауважень та здійснив на їх підставі розрахунок пенсійної виплати позивачки.

Так, рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 22 січня 2024 року № 55 позивачці з 16.01.2024 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Розмір пенсії з надбавками становив 23610,00 грн.

Надалі, відповідач у зв`язку з виданням Кабінетом Міністрів України Постанови №823 в односторонньому порядку провів перерахунок пенсії позивачки з 01.10.2024 та обчислив її у розмірі 13608,62 грн згідно з рішенням від 17.09.2024 № 55.

При цьому відповідач обчислив розмір пенсії позивачки з 01.10.2024 з урахуванням довідок про заробітну плату, виданих ГУ ПФУ у Львівській області згідно з Додатками 1, 2 до Порядку № 622 у редакції Постанови № 823, а саме: довідку № 358-Ф від 12.0.2024 про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було скласифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за січень в розмірі 21181,40 грн.; довідку № 357-ф від 12.09.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсій державного службовця 1499,63 грн.

Тобто, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачки з 01.10.2024, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з 16.01.2024, з урахуванням положень Постанови № 823.

Суд не бере до уваги помилкові доводи відповідача стосовно внесення змін до Порядку № 622 Постановою № 823, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024, в той час як позивачці було призначено пенсію державного службовця в січні 2024 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 № 3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено ч. 1 ст. 58 Конституції України, а саме коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 у справі № 580/6509/23 зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, у спосіб прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням ст. 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та ст. 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.

Суд враховує, що після проведеного відповідачем перерахунку у зв`язку із виданням Кабінетом Міністрів України Постанови № 823 розмір пенсії позивачки з 01.10.2024 зменшився з 23610,00 грн. до 13608,62 грн.

Суд вказує, що пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» призначена позивачці з 16.01.2024, тобто до внесення змін до Порядку № 622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, Постанова № 823 може стосуватися лише призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій.

Крім того, Постановою № 823 не надано пенсійним органам повноважень на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01 січня 2024 року.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 5 Порядку № 622 (у редакції Постанови № 823) довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з п. п. 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Отже, наведена норма п. 5 Порядку № 622 чітко визначає, що довідки за формами згідно з додатками 1 - 6 до вказаного Порядку в редакції Постанови № 823 видаються виключно для призначення пенсії і не можуть бути підставою для перерахунку вже призначених пенсій.

Тому відповідач, здійснивши перерахунок раніше призначеної позивачці пенсії на підставі нових довідок, виданих за формами згідно з додатками 1 - 6 до вказаного Порядку в редакції Постанови № 823, порушив вимоги п. 5 Порядку № 622 в редакції Постанови № 823.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Броньовський проти Польщі» зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в ст. 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя (п. 184).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначено, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції.

Отже, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

З урахуванням аналізу положень законодавства та встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність поведінки відповідача щодо здійснення нового перерахунку пенсії позивачки, в результаті якого розмір такої пенсії з 01.10.2024 зменшився фактично вдвічі.

Зважаючи на викладене, суд визнає протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області, які полягають у проведенні перерахунку з 01 жовтня 2024 року пенсії ОСОБА_1 , та скасовує рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 17.09.2024 №55 про здійснення такого перерахунку.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивачки, суд ураховує принцип верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом, без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З метою ефективного захисту порушеного права позивачки, за захистом якого вона звернулася з цим позовом до суду, належить зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області відновити з 01.10.2024 виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі, визначеному рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 22.01.2024 №55, а саму виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Щодо судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки належить стягнути 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 55 від 17.09.2024 про встановлення ОСОБА_1 пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.10 2024 в розмірі 13608,62 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) відновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) виплату пенсії по віку відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII, яка була призначена ОСОБА_1 згідно рішення 55 від 22.01.2024 Головного управління Пенсійного фонду України області при переведенні її з 16.01.2024 на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII, з 01.10.2024 - часу припинення виплати пенсії, яка призначена рішенням № 55 від 22.01. 2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 02.09.2025.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна