Справа № 400/4111/25
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 р. № 400/4111/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Варшавська, 3Б, с-ще Макарів, Бучанський р-н, Київська обл., 08001, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправними та скасування рішень від 02.10.2024 №90, від 15.04.2025 №№90, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про відмову у призначенні пенсії № 90 від 02.10.2024 та рішення Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії № 90 від 15.04.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.04.2025, призначивши пенсію за віком з 24.09.2024 та зарахувавши до страхового та трудового стажу періоди роботи з 14.01.1988 по 08.06.1991, з 17.06.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 28.08.1993, з 22.05.1998 по 31.12.2003.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Головним управлінням ПФУ у Київській області прийнято рiшення про вiдмову йому в призначеннi пенсiї за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу. До страхового стажу не зараховано періоди роботи: - за трудовою книжкою з 17.06.1991 по 28.08.1993, оскільки запис завірено печаткою СРСР, з 07.09.1993 по 29.05.1998, оскільки відсутній підпис відповідальної особи.

Також Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області вiдмовлено в призначеннi пенсiї за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу. Не зараховано до стажу перiод роботи на території російської федерації, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.09.1981:

- з 14.01.1988 по 08.06.1991, з 17.06.1991 по 31.12.1991, оскільки в заяві про призначення пенсії особа не повідомляє про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації;

- з 01.01.1992 по 28.08.1993, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Не зараховано періоди ведення підприємницької діяльності з 22.05.1998 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування, сплату страхових внесків та документи, передбачені п. 4 Порядку № 637.

Ухвалою від 30.04.2025 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Миколаївській області позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено у зв`язку із відсутністю страхового стажу. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи на території російської федерації, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.09.1981: з 14.01.1988 по 08.06.1991, з 17.06.1991 по 31.12.1991, оскільки в заяві про призначення пенсії особа не повідомляє про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. З 01.01.1992 по 28.08.1993, а також періоди ведення підприємницької діяльності з 22.05.1998 по 31.12.2003.

Відповідач - Головне управління ПФУ у Київській області позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу. До страхового стажу не зараховано періоди роботи: - за трудовою книжкою з 17.06.1991 по 28.08.1993, оскільки запис завірено печаткою СРСР, з 07.09.1993 по 29.05.1998, оскільки відсутній підпис відповідальної особи.

Позивач надіслав відповідь на відзив, підтримує позовні вимоги.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

25.09.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до органів Пенсійного фонду України.

Рішенням Головного управління ПФУ у Київській області від 02.10.2024 № 90 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. До страхового стажу позивача не зараховано періоди його роботи за трудовою книжкою з 17.06.1991 по 28.08.1993, оскільки запис завірено печаткою СРСР, з 07.09.1993 по 29.05.1998, оскільки відсутній підпис відповідальної особи. Страховий стаж позивача становить 22 роки 02 місяці 08 днів.

07.04.2025 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління ПФУ в Миколаївській області.

Рішенням Головного управління ПФУ у Миколаївській області від 15.04.2025 № 90 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. До страхового стажу позивача не зараховано періоди його роботи на території російської федерації, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.09.1981: з 14.01.1988 по 08.06.1991, з 17.06.1991 по 31.12.1991, оскільки в заяві про призначення пенсії особа не повідомляє про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. З 01.01.1992 по 28.08.1993, а також періоди ведення підприємницької діяльності з 22.05.1998 по 31.12.2003. Страховий стаж позивача становить 24 роки 09 місяців 05 днів.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з матеріалами справи, Головним управлінням ПФУ у Київській області до страхового стажу позивача не зараховано перiоди роботи за трудовою книжкою з 17.06.1991 по 28.08.1993, оскільки запис завірено печаткою СРСР, з 07.09.1993 по 29.05.1998, оскільки відсутній підпис відповідальної особи.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 містяться записи про його роботу: 13) 17.06.1991 прийнятий на посаду механіка водія у Генеральне Консульство СССР у м. Лейпциг; 14) 28.08.1993 звільнений з посади за закінченням строку трудового договору; 15) 07.09.1993 прийнятий на посаду директора у ТОВ «Комінвест»; 16) 29.05.1998 звільнений за власним бажанням.

Отже, записами у трудовій книжці позивача підтверджуються спірні періоди його роботи.

Посилання відповідача на те, що вказаний період роботи не зарахований до страхового стажу, оскільки запис завірено печаткою СРСР, відсутній підпис відповідальної особи, суд не може брати до уваги при ухваленні рішення.

Вказаний висновок відповідача є безпідставним, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання та записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

З урахуванням викладеного, періоди роботи позивача з 17.06.1991 по 28.08.1993, з 07.09.1993 по 29.05.1998 протиправно відповідачем 1 не зараховані до страхового стажу позивача.

Крім того, розглядаючи заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області до страхового стажу позивача не зараховано періоди його роботи на території російської федерації, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 від 02.09.1981: з 14.01.1988 по 08.06.1991, з 17.06.1991 по 31.12.1991, оскільки в заяві про призначення пенсії особа не повідомляє про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Суд зазначає, що згідно із записами у трудовій книжці позивача містяться записи про його роботу: 10-12) з 14.01.1988 до 08.06.1991 працював на посаді авіамеханіка у Військовій частині № НОМЕР_3 ; 13-14) з 17.06.1991 до 28.08.1993 працював на посаді механіка водія у Генеральному Консульстві СССР у м. Лейпциг.

З оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для не зарахування вищевказаного періоду зазначено те, що відсутнє повідомлення заявника про недоодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно частини другої статті 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набуття чинності вказаної угоди.

На час роботи позивача в російській федерації Україна була учасником угоди, відтак норми Угоди застосовуються до спірних правовідносин.

Згідно з приписами пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію за віком відповідачем повинен був бути врахований трудовий стаж набутий позивачем на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території російської федерації.

Крім того, Законом України від 25.04.2024 за №3674-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення" (який набрав чинності з 23.06.2024) внесено зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, доповнено Закон № 1058-IV статтею 24 -1 «Періоди трудової діяльності за межами України, які зараховуються до страхового стажу».

За змістом частини 2 статті 24-1 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави і неможливості документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди особа повідомляє про це органи Пенсійного фонду в заяві про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Водночас, станом на момент прийняття спірного рішення про відмову у призначенні пенсії, Кабінетом Міністрів України не визначено порядку підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат.

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Отже, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 14.01.1988 по 08.06.1991, з 17.06.1991 по 31.12.1991.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.1992 по 28.08.1993, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, суд зазначає наступне.

Відповідно до основних положень Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, членами якої є Україна та російська федерація, Уряди держав-учасниць цієї Угоди, керуючись статтями 2, 4 Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав, виходячи з необхідності захисту прав громадян в області пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава-учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави-учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які придбали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР по питань пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 4 Угоди передбачено, що Держави-учасниці Угоди проводять політику гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Зі змісту наведених норм слідує, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не стосуються періодів трудової діяльності осіб, що мали місце в період дії вказаної Угоди, тобто до 01.01.2023.

За наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Відтак, доводи органу Пенсійного фонду про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи в російській федерації, з огляду на те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 є протиправними, оскільки під час роботи позивача в російській федерації вказана Угода була обов`язкова для України як держави-учасниці. Водночас вихід російської федерації з даної Угоди жодним чином не впливає на зобов`язання України як держави-учасниці даної Угоди дотримуватися норм цієї угоди та зарахувати стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди до трудового стажу, який враховується при встановленні права на пенсію.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду ведення підприємницької діяльності з 22.05.1998 по 31.12.2003, суд зазначає таке.

Згідно з абзацами 2 і 3 пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Водночас, відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Згідно з матеріалами справи, за зазначені періоди здійснення підприємницької діяльності позивачем не надано підтвердження сплати страхових внесків до ПФУ.

Одним із складових умов для зарахування до стажу роботи періодів здійснення фізичною особою підприємницької діяльності є надання документів, що підтверджують сплату страхових внесків або дані про періоди здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки за оскаржуваний період здійснення підприємницької діяльності позивачем до органів ПФУ не надано документів, що підтверджують сплату страхових внесків, а дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні, то вказані періоди відповідачем правомірно не зараховано до страхового стажу позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для часткового задоволення позову.

Відповідно до п. 10) ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 07.04.2025, з урахуванням висновків суду.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Судові витрати належить стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Варшавська, 3Б, с-ще Макарів, Бучанський р-н, Київська обл., 08001, ) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № 90 від 02.10.2024 та рішення Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсі № 90 від 15.04.2025.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) періоди його роботи з 14.01.1988 по 08.06.1991, з 17.06.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 28.08.1993 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 07.04.2025, з урахуванням висновків суду.

4. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зарахування до його страхового стажу періоду ведення підприємницької діяльності з 22.05.1998 по 31.12.2003 - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Варшавська, 3Б, с-ще Макарів, Бучанський р-н, Київська обл.,08001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн шістдесят коп) гривень.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн шістдесят коп) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 03.09.2025.

Суддя Н.О. Бульба