Справа № 520/27011/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

03 вересня 2025 року Справа № 520/27011/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 520/27011/24, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 520/27011/24, у якій просить: змінити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі №520/27011/24 шляхом задоволення позовних вимог в частині відмовлених, а саме: зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01.01.2024 року по 09.08.2024 року включно, грошову допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці за 2024 рік, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, з урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет» на 2024 рік, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заяви покликається на те, що під час ухвалення рішення у справі № 520/27011/24 суд прийшов до висновку, що після набрання чинності 20.05.2023 постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 змінились правила обчислення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, зокрема, встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір грошового забезпечення Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.07.2025 2 відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом №2262 з 01.01.2024 не підвищився, отже відсутні підстави для обчислення грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2024 по 09.08.2024 та грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024. 14.03.2025 у справі №320/29450/24 Київським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі Постанова № 481), що встановлював фіксовану розрахункову величину для обчислення грошового забезпечення в розмірі 1762грн. Рішення набрало законної сили. Відтак рішення у справі №320/29450/24 є нововиявленою обставиною, що дає підстави для перегляду судового рішення, адже така обставина не була відома і не могла бути відома заявнику, оскільки рішення №320/29450/24 набрало законної сили лише 18.06.2025. Лише з цієї дати стало можливим посилатися на її правові наслідки як на встановлений факт. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 23.07.2025 відкрити провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча повідомлялись про дату, час та місце цього засідання.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Вимоги заяви підтримує повністю.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої заяви у відсутності осіб, що не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 368 КАС України.

Розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється у порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ст. 229 КАС України.

Харківський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 28.01.2025 у справі № 520/27011/24 визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 11.12.2021 до 31.12.2023 включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, з урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України Про Державний бюджет на 2021, 2022, 2023 роки. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 11.12.2021 до 31.12.2023 включно, грошову допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці за 2023 рік, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно, згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із урахуванням раніше виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025 судове рішення від 28.01.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 по справі № 520/27011/24 скасовано в частині задоволення позову щодо визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 20.05.2023 до 31.12.2023 включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, з урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет" на 2023 рік та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 31.12.2023 включно, грошову допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці за 2023 рік, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із урахуванням раніше виплачених сум. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 по справі №520/27011/24 залишено без змін.

Заявник покликається на те, що нововиявленою обставиною у справі № 520/27011/25 є судове рішення у справі № 320/29450/24.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, яке залишено без змін судовим рішенням судом апеляційної інстанції від 18.06.2025 визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 неправомірними. Визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

04.08.2025 судом касаційної інстанції відкрито касаційне провадження у справі № 320/29450/24 за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 320/29450/24.

На переконання заявника в мотивувальній частині судового рішення від 28.01.2025 суд дійшов висновку про відмову у частині позовних вимог за період з 01.01.2024 до 09.08.2024 у зв`язку із тим, що з 20.05.2023 набрала чинності постанова КМУ № 481 щодо зміни правил обчислення грошового забезпечення військовослужбовців виходячи з розмірі 1762,00 грн. Попри те, що в цій частині постанова КМУ № 481 визнана протиправною та скасованою судовим рішенням у справі № 320/29450/24, а відтак це є нововиявленою обставиною, адже існувала на момент прийняття судового рішення судом першої інстанції, та не була і не могла бути відомою на момент прийняття рішення.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами встановлені статтею 361 КАС України, згідно з частиною першою якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: - істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; - встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; - скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: - переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; - докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 також зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вказаний висновок застосував також Верховний Суд у постанові від 21 березня 2023 року у справі № 640/19240/21, де додав, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

З аналізу вищезазначених норм та позицій суду касаційної інстанції можна дійти наступних висновків щодо перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, зокрема те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Викладена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 06 березня 2018 року в справі № 2а-23903/09/1270.

Поряд з цим, як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 лютого 2021 року у справі №826/20239/16 перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною Великою Палатою Верховного суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі №802/2196/17-а.

Суд зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з 20.05.2023 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704», якою скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, відповідно до яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривень та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Отже з 20.05.2023 пункт 4 Постанови № 704 передбачає сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762 грн, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня календарного року.

Суд першої інстанції при ухвалення рішення від 28.01.2025, оцінюючи оскаржувані дії відповідача, виходив з чинності нормативно-правових актів, застосованих відповідачем у заявлений позивачем період.

Отже внесені Постановою № 481 зміни до пункту 4 Постанови № 704 не дозволяли застосовувати попередню редакцію пункту 4 Постанови № 704.

Підставою для втрати чинності нормативно-правовим актом у цілому або його окремими положеннями є, зокрема, скасування чи внесення змін до такого акту суб`єктом нормотворення або визнання його протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині в порядку адміністративного судочинства.

Наведені заявником у заяві мотиви та доводи не спростовують висновків судів першої і не дають підстав уважати, що ним неправильно застосовано норми матеріального права при постановленні судового рішення від 28.01.2025, яке у частині позовних вимог за період з 01.01.2024 до 09.08.2024 залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції.

Набрання чинності судовим рішенням у справі № 320/29450/24 та скасування постанови КМУ № 481 в частині не можуть вважатися нововиявленою обставиною у справі № 520/27011/24, адже такі не існували на момент ухвалення рішення та не могли бути відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання про відсутність підстав для задоволення заяви заявника про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 294, 295, 297, 361, 368, 369 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у заяві ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 28.01.2025 у справі № 520/27011/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 03.09.2025.

Суддя М. І. Садова