Справа № 120/11858/25
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 вересня 2025 р. Справа № 120/11858/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Вінниці заяву Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про відвід судді Заброцької Людмили Олександрівни від участі в розгляді адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Вінницькому окружному адміністративному суді (головуючий суддя Заброцька Л.О.) перебуває адміністративна справа № 120/11858/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення.

29.08.2025 на адресу суду представником відповідача подано заяву про відвід судді Заброцької Л.О. Мотивуючи заяву про відвід представник відповідача зазначає, що постановлення суддею ухвали від 26.08.2025 про забезпечення позову викликає у відповідача сумніви у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи. Доводи представника відповідача зводяться, зокрема до того, що позовна заява не може бути забезпечена таким способом, який фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Ухвалою суду від 02.09.2025 вказану заяву про відвід визнано необґрунтованою та з огляду на потребу вирішення питання про наявність підстав для відводу судді Заброцької Л.О. іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, матеріали справи передано для визначення іншого судді, який розглядатиме відповідне питання.

Як зазначено у частині 4 статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025, головуючим для розгляду заяви про відвід визначено суддю Слободонюка М.В.

Частиною восьмою статті 40 КАС України передбачено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно із частиною дванадцятою статті 40 КАС України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглядаючи в порядку письмового провадження відповідне правове питання, яке порушене у заяві про відвід, суд бере до уваги таке.

Так, підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Зокрема, положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка вказує на недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи (частина друга статті 36 КАС України).

При цьому слід зазначити, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надані докази іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як поведінка конкретного судді, що вказує на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Як вбачається зі змісту поданої заяви про відвід, підставою для її подання слугувала постановлена суддею ухвала від 26.08.2025, якою забезпечено адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про визнання протиправним та скасування рішення шляхом зупинення дії рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 24.07.2025р. № VІІ-005/2025, яким до адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 314, видане Вінницькою обласною КДКА 25.01.1999) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 3 місяці, - до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.

Зокрема, в ухвалі від 26.08.2025 суд зазначив, що хоча наслідки ухвалення рішення по суті і наслідки вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного індивідуального акта є певною мірою схожими і полягають у не розповсюдженні дії та наслідків оскаржуваного рішення на позивача, вони, при цьому, не є тотожними і саме по собі вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного рішення, у жодному разі не призводять до вирішення спору по суті, оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений положеннями чинного процесуального законодавства.

Тобто в ухвалі про забезпечення позову судом ніяким чином не констатовувався та не встановлювався факт протиправності оскаржуваного рішення, і, головне, дія заходів забезпечення позову обмежена у часі і жодним чином не є остаточною. Відповідний процесуальний документ лише тимчасово зупиняє настання негативних наслідків для заявника, до перевірки правомірності вчинених відповідачем як суб`єктом владних повноважень відповідних дій, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Заброцької Л.О. у цій справі суд враховує, що викладені представником відповідача доводи фактично зводяться до незгоди останньої із процесуальним рішенням судді - ухвалою від 26.08.2025 про забезпечення позову.

Однак, суд звертає увагу на те, що імперативними приписами частини четвертої статті 36 КАС України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому слід зазначити, що прийняття суддею (судом) процесуальних рішень, передбачених КАС України (зокрема у даному випадку ухвали про забезпечення позову), під час розгляду адміністративної справи є здійснення судом правосуддя та не є тією обставиною, що свідчить про упередженість судді чи його особисту зацікавленість в розгляді справи.

Покликання заявниці на ту обставину, що приймаючи таке рішення суд уже висловив свою позицію щодо кінцевого вирішення справи, є безпідставними, оскільки наведені в ухвалі від 26.08.2025 правові висновки зводяться до того, що застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності оскаржуваного рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 24.07.2025р. № VІІ-005/2025. Застосування заходів забезпечення позову у даній справі стосується лише відтермінування виконання оскаржуваного рішення, якщо за результатом розгляду справи по суті суд відмовить у задоволенні заявлених позовних вимог.

Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

Натомість, заявляючи відвід представник відповідача не надала жодних доказів на підтвердження обставин, які б об`єктивно викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Наведені у заяві аргументи та пояснення не свідчать про наявність підстав для відводу, передбачених у статті 36 КАС України, а сам відвід пов`язується виключно з суб`єктивним сприйняттям відповідача постановленої суддею ухвали від 26.08.2025.

В цьому контексті суд зазначає, що якщо відповідач не погоджується із постановленою суддею ухвалою від 26.08.2025 про забезпечення позову, то він не позбавлений права на оскарження такого рішення в апеляційному порядку.

Отже, аргументи, якими відповідач мотивує заяву про відвід, є необґрунтованими та такими, що не дають підстави для сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді при розгляді цієї справи.

З огляду на наведене суд доходить висновку, що у задоволенні заяви Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про відвід судді Заброцької Л.О. від участі в розгляді справи №120/11858/25 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури про відвід судді Заброцької Людмили Олександрівни від розгляду адміністративної справи №120/11858/25.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович