Справа № 640/21772/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» з позовною заявою до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100300/2021/000348/2 від 24.06.2021 року.

За цією позовною заявою Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», «Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва», затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 року №399, цю справу скеровано для розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року ця справа прийнята до провадження, вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив. Крім того, цією ухвалою судом замінено відповідача Київську митницю Держмитслужби на правонаступника Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» (Покупець) та компанією BRADAS Sp z o.o. Spolka komandytowa (Польща) (Продавець) 01.11.2019 року укладений зовнішньоекономічний контракт №019PL за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товар частини поливних систем та систем зрощення для сільського та присадибного господарства, садові та промислові шланги, фітинги, садові інструменти, хомути для шлангів, муфти. Відповідно до положень п. 5, 9 зазначеного контракту умови поставки FCA м. Олесно, Польща (Інкотермс 2010) або буде визначатися додатковими письмовими угодами до контракту, або буде прямо зазначатися в рахунках. Завантаження товару проводитися за рахунок Продавця. Товар розміщується на піддонах Маркування товару повинно проводитися Продавцем. Упаковка тара є разовою та не підлягає подальшому використанню.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митну декларацію №UA100300/2021/015733 від 24.06.2021 року, в якій визначена та заявлена митна вартість товарів за першим методом - за ціною договору.

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом до митного органу надані наступні документи: пакувальний лист від 21.06.2021 року, Інвойс №EX/HU/198/2021 від 21.06.2021 року, автотранспортна накладна №807735 від 22.06.2021 року, сертифікати походження товару, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №92 від 24.06.2021 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №25 від 22.06.2021 року, прейскурант від 25.04.2020 року, зовнішньоекономічний контракт №019PL від 01.11.2019 року з доповненнями до нього, договір про надання послуг митного брокера, договір про перевезення товару №121119 від 12.11.2019 року, інформацію про позитивні результати державних видів контролю, акт виконаних робіт від 24.06.2021 року, заявка №18 від 16.06.2021 року, копію митної декларації країни відправлення №21PL331020Е0522117 від 08.06.2021 року, тощо.

Однак, Київською митницею 24.06.2021 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100300/2021/000348/2 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100300/2021/00255.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №UA100300/2021/015733 від 24.06.2021 року Київською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, документи не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100300/2021/000348/2 від 24.06.2021 року, а саме: 1) прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки; 2) відповідно до п. 8.2 контракту №019PL від 01.11.2019 року продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, яка не надана до митного оформлення; 3) відповідно до п. 6 контракту №019PL від 01.11.2019 року ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому, відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця навантаження та навантаження відсутні. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/завантаження; 4) до митного оформлення не надано документи на підтвердження наявності чи відсутності страхування вантажу, тобто документально не підтверджена така складова митної вартості як страхування; 5) заявлені за митною декларацією товари торгівельної марки «BRADAS». Надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів користування такою торгівельною маркою; 6) декларація країни відправлення надана без дотримання вимог ст. 254 Митного кодексу України.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що прайс-лист не містить інформації щодо валюти розрахунку та умов поставки слід зазначити, що цей документ складається в довільній формі, вимог щодо форми, змісту чи дати його складання норми законодавства не містять та митним органом не наведено яким чином ці обставини впливають на визначення митної вартості товару.

У відповідності до положень ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України прайс-лист не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів та такий документ може вимагатися митним органом тільки в разі наявності розбіжностей в документах.

В матеріалах справи міститься Інвойс та контракт, відповідно до цих документів валюта розрахунку Долари США, умови поставки FCA м. Олесно, Польща (Інкотермс 2010), будь-яких розбіжностей щодо числових значень митної вартості документи подані для митного оформлення товару не містять.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що відповідно до п. 8.2 контракту №019PL від 01.11.2019 року продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, яка не надана до митного оформлення слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). В даному випадку, оскільки товар є об`єктом купівлі-продажу надання рахунку-проформи не є обов`язковим.

Крім того основним документом, який підтверджує митну вартість товару є Інвойс, який наданий декларантом під час митного оформлення товару, а тому в даному випадку, будь-який розбіжностей в поданих документах не має.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів щодо не підтвердження витрат на пакування, маркування, навантаження, тощо, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень п. 5, 9 зовнішньоекономічного контракту від 01.11.2019 року №019PL умови поставки FCA м. Олесно, Польща (Інкотермс 2010) або буде визначатися додатковими письмовими угодами до контракту, або буде прямо зазначатися в рахунках. Завантаження товару проводитися за рахунок Продавця. Товар розміщується на піддонах Маркування товару повинно проводитися Продавцем. Упаковка тара є разовою та не підлягає подальшому використанню.

Таким чином, витрати щодо пакування, маркування, навантаження за умовами контракту включаються до ціни товару.

Крім того, за умовами FCA відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Ризики за товар переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу в транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження на транспорт перевізника.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Оскільки витрати на пакування, маркування, навантаження покупцем товару не понесені, він не має надавати документи на підтвердження цих витрат.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів щодо не підтвердження витрат на страхування вантажу, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до положень п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За умовами поставки FCA ризики за товар переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу в транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження на транспорт перевізника. При цьому за умовами FCA страхування вантажу не є обов`язковим.

Позивач зазначає, що страхування вантажу в спірних правовідносинах не здійснювалося, а тому позивач не має подавати документи на підтвердження таких витрат.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про відсутність відомостей про наявність/відсутність ліцензійних платежів, слід зазначити наступне.

У відповідності до положень п. 3 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Позивачем за його твердженнями ліцензійні платежі не здійснювалися, митним органом не доведено зворотне, а тому позивач не має надавати документи на підтвердження таких виплат.

Щодо тверджень митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про надання декларації країни відправлення без дотримання вимог ст. 254 Митного кодексу України, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України декларація країни відправлення не є документом, який в обов`язковому порядку надається для підтвердження митної вартості товарів та може вимагатися у декларанта митним органом тільки в разі наявності розбіжностей в поданих документах, однак будь-яких розбіжностей в поданих документах щодо числових значень митної вартості не має та митним органом не доведено і не обґрунтовано яким чином подання митної декларації країни відправлення іноземною мовою впливає на визначення митної вартості.

Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування іншого методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» (вул. Тимофія Строкача, буд. 1, м. Київ, 03148, ) до Київської митниці (вул. Вацлава Гавела, буд. 8-А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ ВП 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100300/2021/000348/2 від 24.06.2021 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100300/2021/000348/2 від 24.06.2021 року.

Стягнути з Київської митниці (вул. Вацлава Гавела, буд. 8-А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ ВП 43997555) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЛІО С» (вул. Тимофія Строкача, буд. 1, м. Київ, 03148, ) сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА