Справа № 600/6084/24-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/6084/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сіжук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

01 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

2. В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Чернівецькій області зазначило, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг на загальну суму 3114144,33 грн. Поряд з цим, у зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, йому виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 22.10.2024 №0-2413 на суму 3114144,33 грн, проте, вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 3114144 (три мільйони сто чотирнадцять тисяч сто сорок чотири) гривні 33 копійки, з яких: 876240 (вісімсот сімдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 13 копійок до державного бюджету та 2237904 (дві мільйони двісті тридцять сім тисячі дев`ятсот чотири) гривні 20 копійок до місцевого бюджету.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що жодних обставин щодо підстав нарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору, правової природи доходу суд не встановлював, акт перевірки від 05.08.2024 року залишився без дослідження та оцінки суду

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як платник податку, що підтверджується ідентифікаційними даними платника податку.

7. Відповідач подав звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2021 рік. Платником самостійно визначено податкову зобов`язання по єдиному податку у сумі 3025,00 грн.

8. Як вбачається з розрахунку податкового боргу за відповідачем рахується податковий борг з:

- військового збору згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» №00000/10482/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 238754,21 грн;

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування, згідно податкових повідомлень-рішень форми «Р» №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 2865050,55 грн, форми «ПС» №00000/10485/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 340,00 грн;

- адміністративні штрафи та інші санкції згідно податкового повідомлення-рішення форми «ПС» №00000/10488/Ж10/24-13-24-24 від 04.09.2024 на суму 7100,00 грн;

- єдиного податку з фізичних осіб на суму 2899,57 грн, яка виникла на підставі податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця № від 02.02.2022.

9. Таким чином, загальна сума податкового боргу становить 3114144,33 грн.

10. Контролюючим органом виставлено та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 22.10.2024 №0-2413 на суму 3114144,33 грн.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

12. Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

13. Статтею 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

14. Згідно з підпунктом 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 ПК України до загальнодержавних податків належить податок на додану вартість.

15. Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

16. Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

17. Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

18. Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

19. Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

20. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

21. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

22. З матеріалів справи вбачається, що Відповідач подав звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2021 рік. Платником самостійно визначено податкову зобов`язання по єдиному податку у сумі 3025,00 грн.

23. Як було встановлено судом за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 3114144,33 грн, нарахована на підставі податкових повідомлень-рішень форми «Р» №00000/10482/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 238754,21 грн; «Р» №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 2865050,55 грн, форми «ПС» №00000/10485/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024 на суму 340,00 грн; «ПС» №00000/10488/Ж10/24-13-24-24 від 04.09.2024 на суму 7100,00 грн; податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця № від 02.02.2022.

24. Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

25. Однак, як вбачається із матеріалів справи у визначений в пункті 57.3 статті 57 ПК України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми грошових зобов`язань, податкові повідомлення-рішення форми Р» №00000/10482/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; «Р» №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; форми «ПС» №00000/10485/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; «ПС» №00000/10488/Ж10/24-13-24-24 від 04.09.2024 в судовому порядку не скасовано, що свідчить про те, що така заборгованість є узгодженою.

26. Пунктами 59.1 та 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

27. Пунктом 42.1 ст.42 ПК України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

28. Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

29. Пунктом 45.1 ст.45 ПК України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

30. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

31. Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми «Ф» від 22.10.2024 №0-2413 на суму 3114144,33 грн. Вказане також не заперечується апелянтом.

32. Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

33. Пунктом 87.11 статті 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

34. Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується узгоджена заборгованість на загальну суму 3114144,33 грн.

35. Посилання в апеляційній скарзі на незаконність нарахування відповідачу податкового зобов`язання податковими повідомленнями-рішеннями форми Р» №00000/10482/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; «Р» №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; форми «ПС» №00000/10485/Ж10/24-13-24-04 від 04.09.2024; «ПС» №00000/10488/Ж10/24-13-24-24 від 04.09.2024 колегія суддів відхиляє, адже такі не стосуються предмету даного спору.

36. У разі незгоди позивача із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідач вправі їх оскаржити, однак відсутні докази такого оскарження. Відтак, суд першої інстанції правомірно не досліджував, що стало підставою винесення податкових повідомлень-рішень.

36. Матеріали справи не містять доказів вжиття відповідачем заходів щодо погашення вказаного податкового боргу в добровільному порядку.

37. На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

38. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

39. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

40. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

41. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

43. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.