Справа № 380/7757/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/7757/21 пров. № А/857/23667/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Довгої О. І.

суддя Запотічного І. І.

суддя Шинкар Т. І.

секретар судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року з питань заміни сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 380/7757/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя Клименко О.М., м. Львів, проголошено 19 травня 2025 року, повне судове рішення складено 26 травня 2025 року), -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 90% до 70% сум грошового забезпечення;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

- в решті позовних вимог відмовлено.

08 травня 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) подала до Львівського окружного адміністративного суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення терміну на пред`явлення виконавчого документа №66886806 від 21 вересня 2021 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 покликалась на те, що сума доплати пенсії, нарахованої відповідачем, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі № 380/7757/21, становить 58789,78 грн. Зазначене рішення суду включене пенсійним органом до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. Батько ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь якого ухвалене рішення суду у справі № 380/7757/21, помер. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею померлого ОСОБА_2 , що підтверджується відкриттям спадкової справи 17 січня 2023 року.

З огляду на викладене, на підставі статей 376, 379 КАС України, ОСОБА_1 просила суд першої інстанції:

- замінити стягувача у виконавчому провадженні №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі № 380/7757/21 від 22 липня 2021 року щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суд від 22 липня 2021 року у справі №380/7757/21 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, яка становила 58789,78 грн;

- поновити термін на пред`явлення виконавчого документа №66886806 від 21 вересня 2021 року у справі № 380/7757/21 від 22 липня 2021 року в зв`язку з хворобою.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

За висновками суду першої інстанції процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі та деяких інших осіб, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цей Закон визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат. Відповідні відносини не є спадковими, тому не застосовуються норми спадкового права. У цьому разі право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядку. Зокрема відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З урахування наведеного суд першої інстанції констатував, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні відсутні.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення терміну на пред`явлення виконавчого документа №66886806 від 21 вересня 2021 року задовольнити.

Доводи ОСОБА_1 зводяться до того, що згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Водночас статтею 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Таким чином, ОСОБА_1 переконана в тому, що у спірних правовідносинах передбачено правонаступництво, а відтак вона, на стадії виконання судового рішення, цілком обґрунтовано має право на задоволення вимоги про заміну сторони виконавчого провадження, як правонаступниця свого померлого батька.

Головне управління Пенсійного фонду України надіслало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти вимог ОСОБА_1 заперечує та просить суд залишити оскаржену ухвалу Львівського окружного адміністративного суду без змін.

У відзиві зазначається позиція, що спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі. Саме цей Закон визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої ст.61 Закону-2262 зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, на думку, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На поданий відзив ОСОБА_1 надіслала заперечення, в якому не погодилась з аргументами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, покликаючись на наявність у неї права на правонаступництво у спірних відносинах. Решта доводів заперечення стосується покликань на бездіяльність, як вважає ОСОБА_3 , Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) Управління Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень.

До заперечення на відзив також додане клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі.

У судове засідання особа, яка подала апеляційну скаргу, повноважні представники учасників справи не з?явились. Такі обставини не перешкоджають розгляду справи без участі сторін та заінтересованих осіб.

За правилами частини четвертої, статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, змістом відзиву та заперечення на нього, перевіривши матеріали справи, колегія судді приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних причин.

Питання заміни сторони виконавчого провадження врегульоване ст.379 КАС України.

Так, згідно з частиною першою цієї статті у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. За змістом частини четвертої положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі та деяких інших осіб, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зміст статті 61 Закону № 2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, водночас визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому разі право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні відсутні.

Крім того, з матеріалів справи апеляційним судом з?ясовано, що згідно з відомостями пошуку виконавчих проваджень в АСВП стан виконавчого провадження № 66886806: «завершено».

Наведена обставина також підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06 серпня 2024 року № Д-390/1/06-20/828.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 826/27492/15, КАС України встановлює такий порядок вирішення судом першої інстанції процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судового рішення, яке набрало законної сили, а саме: (1) самостійне оформлення і видача судом першої інстанції виконавчого листа із зазначенням у ньому стягувачем і боржником тих осіб, які зазначені у судовому рішенні, і лише після цього, за наявності підстав, передбачених статтею 379 КАС України, (2) здійснення заміни боржника у виконавчому листі або сторони виконавчого провадження. Обрання відповідної процесуальної дії залежить від того, чи існує відкрите виконавче провадження з примусового виконання судового рішення, яке розпочинається з видачі судом виконавчого листа.

Тобто після видачі виконавчого листа і до моменту відкриття виконавчого провадження суд може здійснити заміну боржника у виконавчому листі (частина четверта статті 379 КАС України), а після відкриття виконавчого провадження і до його закінчення - заміну сторони виконавчого провадження (частина перша статті 379 КАС України).

З огляду на вказане, оскільки виконавче провадження №66886806 станом на дату звернення заявниці до суду із цією заявою завершене, то заміна стягувача у такому виконавчому провадженні є неможливою. Тому судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні вимоги в частині заміни сторони виконавчого провадження.

Як наслідок, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції відмовив ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про поновлення терміну на пред`явлення виконавчого документа №66886806 від 21 вересня 2021 року, оскільки в силу норм статті 376 КАС України

Відповідно до частини першої статті 376 КАС України питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, належить стягувачу. ОСОБА_1 станом на дату звернення із цією заявою не є стягувачем. Фактично за змістом поданої заявницею заяви є набуття нею такого статусу, тому заява в цій частині є передчасною.

Крім цього, документ «№66886806 від 21 вересня 2021 року», щодо якого заявниця просить поновити термін на його пред`явлення, не є виконавчим документом, а є за своєю суттю постановою державного виконавця від 21 вересня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №66886806 (згідно з відомостями пошуку виконавчих проваджень в АСВП).

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи та вищенаведених законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів констатує, що судом першої інстанції правильно вказано, що наведені позивачем підстави звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження зумовлюють підстави для її задоволення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції, вирішуючи заяву ОСОБА_1 , правильно встановив обставини справи та прийняв закону ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст.139 КАС України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року з питань заміни сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 380/7757/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 03.09.25