Справа № 369/5614/25
Суддя: Щепелева Г. М.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/145/2025 Справа № 369/5614/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепелевої Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Рікунової Є.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу № 369/5614/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом, в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 695/1 від 25.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення за статтею 210 -1 КУпАП про накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 17 000,00 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.03.2025 його було зупинено працівниками Національної поліції та його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де повідомили про те, що позивач не з?явився за повісткою від 03.03.2025 і через це його подано у розшук. Позивач повідомив працівника територіального центру , що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.03.2023 після звільнення зі служби з лав ЗСУ 25.03.2023 та повісток за адресою проживання, мобільних застосунках, електронною поштою та за номером телефону не отримував. 17.03.2025 позивач за повісткою виданою ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 та подав заяву про отримання довідки про відстрочку, і йому було повідомлено, що повістку про виклик до територіального центру відправлено 03.03.2025 АТ «Укрпошта» за місцем його реєстрації, після чого склали протокол про адміністративне правопорушення та повідомили, що розгляд справи відбудеться 25.03.2025 року. Але ні 25.03.2025 року, ні 26.03.2025 року розгляду справи за повідомленням працівника територіального центру не відбулося. 27.03.2025 позивач отримав оскаржувану постанову від 25.03.2025 року. Позивач вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню оскільки винесена з порушенням Закону України від 09.05.2024 № 3696-ІХ, справа розглядалася без участі позивача і ІНФОРМАЦІЯ_6 не надано доказів, що саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто справу, а справу було розглянуто та складено постанову іншою посадовою особо, яка не має права розглядати справи за ст. 210-210-1 КУпАП, так як копія виданої постанови не підписана жодною посадовою особою.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2025 справу передано за підсудність до Слобідського районного суду міста Харкова.

01.07.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями , вищевказану справу передано до провадження судді Слобідського районного суду міста Харкова Щепелевої Г.М.

Ухвалою суду від 03.07.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо позивача. Відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву до 09.07.2025.

21.07.2025 ухвалою суду клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву задоволено, продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування позиції по справі на 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою суду від 03.09.2025 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині вимог про зняття з розшуку.

Представником відповідача через систему «Електронний суд» до суду подано відзив на позовну заяву. Вказано, що позивач, як військовозобов`язаний, перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 19.02.2025 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №2531840 про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09-00год. 04.03.2025 року. Повістку № 2531840 від 19.02.2025 року було направлено позивачу рекомендованим поштовим відправленням на адресу його місця реєстрації АДРЕСА_1 . Повістка № 2531840 від 19.02.2025 року містить усі визначені порядком вищезазначені реквізити, надрукована та направлена позивачу у визначений Порядком спосіб, а тому є належними доказом факту направлення позивачу саме повістки №2531840 від 19.02.2025 року. Позивач 04.03.2025 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 за викликом по повістці №2531840 від 19.02.2025 року, тобто не виконав обов`язку військовозобов`язаного, передбаченого ч.ч.1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, та являє собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Таким чином, рішення та дії ІНФОРМАЦІЯ_7 з притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови здійснено відповідно до вимог, що передбачені у ч. 2 ст. 2 КАС України: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. За таких обставин вважаємо, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови є правомірними та обґрунтованими, а позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав із підстав, викладених в позовній заяві, просив скасувати оскаржувану постанову як незаконну. Додатково пояснив, що повістку про виклик до територіального центру комплектування він не отримував, про її існування дізнався вже після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані щодо себе він уточнив, зокрема, повідомивши актуальні дані щодо свого місця проживання. Натомість у повістці на його ім`я зазначена адреса його реєстрації, за якою позивач не проживає.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Отже, за результатами дослідження доказів, виходячи з принципу верховенства права, керуючись засадами (принципами) адміністративного судочинства, суд приходить до наступних висновків.

17.03.2025 офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_8 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення № 695 стосовно ОСОБА_1 в якому зазначено, що о 15:00 год 17.03.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_9 встановлено, що ОСОБА_1 не з?явився за викликом по повістці № 2531840, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а відтак вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП «Про адміністративне правопорушення, вчинене в особливий період, частина 2.

В зазначеному протоколі наявний підпис позивача ОСОБА_1 , в графі «пояснення і зауваження…» позивачем вказано, що повістку він не отримував, дізнався про неї у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_10 17.03.2025. Сповіщень про надходження повістки не отримував за номером телефону, електронною поштою, мобільними додатками та іншими джерелами сповіщення.

25.03.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 , підполковником ОСОБА_3 винесено постанову № 695/1, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. На постанові наявний відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, має звання капітан, наказом ККР СВ ЗСУ (по особовому складу) № 90 від 23.03.2023 звільнений в запас за підпунктом «Г» відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України « Про військовий обов?язок та військову службу».

19.02.2025 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №2531840 про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09-00год.

Позивач 26.03.2025 оновив свої персональні дані, що підтверджується витягом із застосунку «Резерв+», в якому наявна відповідна відмітка.

Будь-які інші докази, на підставі яких суд може встановити факти, що стосуються обставин винесення постанови № 695/1 від 25.03.2025 у суду відсутні.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 N560 вбачається, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів Центрального управління або регіональних органів СБУ є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

В оскаржуваній постанові зазначається, що позивач не з`явився за викликом по повістці № 2531840, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, щодо позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Оцінюючи правомірність прийняття відповідної постанови суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, частиною 2 за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Суд зауважує, що норма ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Аналізуючи зміст спірної постанови суд зауважує, що частина 2 ст. 210-1 КУпАП, на яку є посилання у оскаржуваній постанові як на таку, що порушена позивачем, взагалі не стосується об`єктивної сторони правопорушення, вказаної у цій же постанові: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Окрім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом в ході розгляду справи було досліджено надану з відзивом на позовну заяву копію повістки № 2531840 про виклик позивача на 04.03.2025 року о 09:00 годину, що сформована 19.02.2025 року, та яка містить QR код для перевірки її чинності. Перевірити чинність повістки не є можливим без встановленого додатку Резерв+.

Натомість доказів відправки повістки позивачу, підтвердження її фактичного направлення, отримання чи відмови в отриманні, даних щодо причини повернення (опис вкладення рекомендованого листа; квитанція про відправлення, довідка про причини повернення/досилання тощо суду відповідачем не надано. Надана до відзиву копії повістки відповідні обставини не підтверджують. Під час складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності даним обставинам належна оцінка не була надана.

Відповідно до даних додатку Резерв+ ОСОБА_1 має військово-обліковий документ, має дані про адресу проживання за адресою: АДРЕСА_2 , номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти. В додатку є запис про те, що дані уточнені 26.03.2025.

В самому тексті постанови, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

За приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстру) визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі по тексту Закон № 1951-VIII).

У відповідності до частин восьмої та дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

За приписами частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Даною частиною статті 14 Закону № 1951-VIII передбачено перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді інформацію через електронну інформаційну взаємодію.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", «Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

З аналізу приведених вище положень Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

В той же час, відповідачем не надано до суду доказів вчинення відповідачем дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статтею 14 Закону № 1951-VIII. Окрім того, відповідачем не надано до суду доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не спростовано твердження позивача про розгляд справи за його відсутності.

Так, згідно із положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, суд бере до уваги, що згідно із даними протоколу про адміністративне правопорушення від 17.03.2025 позивача було повідомлено про розгляд справи 25.03.2025. Натомість оскаржувана постанова від 25.03.2025 підпису позивача не містить. Відсутні також відомості про неявку позивача, його відмову від підпису про ознайомлення із постановою або про направлення копії постанови поштою.

Зазначене є суттєвим порушенням встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови, то з урахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Вказане дає підстави для висновку про обґрунтованість вимог позову та наявність підстав для його задоволення.

Оскільки позивач має пільги щодо сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись статтями 2, 6-9, 72-77, 139, ч. 4 ст. 229, ст.ст. 241, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 695/1 від 25.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Г.М.Щепелева