Справа № 520/22425/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 вересня 2025 року № 520/22425/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "ФАРМ-ТРАНЗИТ" (просп. Героїв Харкова, буд.195,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61037, ) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, буд.12,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61002, ) про визнання протиправними та скасувати постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати:

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2025 р„ ВП № 78807137, за заявою ГУ ДЕРЖПРОДСПОРЖИВСЛУЖБИ в Харківській області про стягнення з ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ФАРМ-ТРАНЗИТ на користь держави штрафу за адміністративне правопорушення у розмірі 34000,00 грн., на підставі Рішення № 5.3-1 виданий 26.03.2025 р.;

Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 11.08.2025 р., ВП № 78807137 на загальну суму 303, 00 грн.;

Постанову про стягнення виконавчого збору від 11.08.2025 р., ВП № 78807137, на суму 3400, 00 грн.

Постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.08.2025 р„ ВП № 78807137.

-зобов`язати Відповідача повернути Позивачу незаконно стягнені грошові кошти по ВП № 78807137 у загальній сумі - 37703, 00 грн.

-стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір у повному обсязі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступне.

11 серпня 2025 року державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юхно Єлизаветою Сергіївною (далі - Відповідач), прийнято ряд Постанов, а саме:

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2025 р., ВП № 78807137, за заявою ГУ ДЕРЖПРОДСПОРЖИВСЛУЖБИ в Харківській області про стягнення з ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ФАРМ-ТРАНЗИТ» на користь держави штрафу за адміністративне правопорушення у розмірі 34000,00 грн., на підставі Рішення № 5.3-1 виданий 26.03.2025 р.;

Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 11.08.2025 р., ВП № 78807137 на загальну суму 303, 00 грн.;

Постанова про стягнення виконавчого збору від 11.08.2025 р., ВП № 78807137, на суму 3400, 00 грн.;

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 19.08.2025 р., ВП № 78807137.

Про відкриття вищезазначеного Виконавчого провадження (ВП N° 78807137) та про існування всіх вищезазначених Постанов Позивач дізнався 15.08.2025 р. із Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП).

Отже, як вбачається із Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 78807137 від 11.08.2025 р., Відповідачем було відкрито виконавче провадження про стягнення з Позивача на користь держави штрафу за адміністративне правопорушення у розмірі 34000,00 грн., на підставі Рішення ГУ ДЕРЖПРОДСПОРЖИВСЛУЖБИ в Харківській області № 5.3-1 від 26.03.2025 р. (далі - Рішення).

При цьому, як зазначено у цій Постанові про відкриття виконавчого провадження: Рішення вступило в законну силу (набуло чинності) - 01.04.2025 р.

Позивач категорично повністю не погоджується з правомірністю відкриття виконавчого провадження ВП N° 78807137, яке відкрито за Рішенням ГУ ДЕРЖПРОДСПОРЖИВСЛУЖБИ в Харківській області № 5.3-1 від 26.03.2025 р.. а також з усіма іншими супутніми Постановами про виконавчі дії (стягнення основної суми штрафу. стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору), вважає їх абсолютно передчасними та протиправними.

Також позивач зазначив, шо державний виконавець помилково прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження ВП N° 78807137, стягнення з Позивача штрафних санкцій та всіх супутніх витрат, шо пов`язані з виконавчим провадженням та не врахував або проігнорував приписи ЗУ «Про ціни та ціноутворення», а також приписи ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а також грубо порушив норми Закону України «Про виконавче провадження», а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Згідно пункту 5 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), основною інформаційною базою про здійснення виконавчого провадження є автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система, АСВП).

Згідно положень частини 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Порядок доступу до Системи та отримання інформації із Системи регламентований розділом VI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Згідно положень частини 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Порядок доступу до Системи та отримання інформації із Системи регламентований розділом VII Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно даних АСВП на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 78807137 по виконанню рішення № 5.3-1 виданий 26.03.2025 ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про стягнення з Приватного підприємства "ФАРМ-ТРАНЗИТ" на користь держави штраф за адміністративне правопорушення у розмірі 34000,00 грн.

11.08.2025 керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено боржникові за адресою: Харківська обл., м. Харків, пр.Героїв Харкова, будинок 195. Трек-номер відправлення 182.

11.08.2025 керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

19.08.2025 державним виконавцем, керуючись вимогами п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд вказує, що відповідно до статті 2 Закону України «Про Виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

верховенства права;

обов`язковості виконання рішень;

законності;

диспозитивності;

справедливості, неупередженості та об`єктивності;

гласності та відкритості виконавчого провадження;

розумності строків виконавчого провадження;

співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, відповідно положень Закону України «Про провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: 1)відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового 4) закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дій. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

За приписами статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Щодо твердження позивача, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26 березня 2025 року № 5.3-1 не набуло чинності та не є виконавчим документом.

Суд вказує, що відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26 березня 2025 року рішення № 5.3-1 набуло чинності 01 квітня 2025 року.

Водночас у рішенні про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, зазначено, що рішення набирає чинності з дня доведення його до відома суб`єкту господарювання та може бути оскаржено до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів і протягом ЗО календарних днів з дня набрання чинності та/або до адміністративного суду.

Відповідно до ст. З Закону України "Про виконавче провадження", виконавчими документами, зокрема, є:

п. 5 постанови, рішення, інші акти органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, у частині стягнення штрафів та інших санкцій, якщо ці акти підлягають примусовому виконанню.

Також:

п. 6 рішення, постанови, приписи інших органів (посадових осіб), у випадках, передбачених законом.

Таке рішення є виконавчим документом, якщо воно прийняте уповноваженим органом, не оскаржене у визначений законом строк або залишене в силі судом, і прямо передбачає стягнення суми штрафу/санкції.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення регулює Закон України від 21 червня 2012 року №5007-УІ "Про ціни і ціноутворення" (далі - Закон №5007-УІ).

Органи державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначені статтею 16 Закону №5007.

Так, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 16 Закону №5007 органом державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами.

Пунктом 6 частини 1 статті 18 Закону №5007 передбачено, що уповноважений орган має право приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Положення № 667).

Згідно з пунктом 1 Положення №667 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику, зокрема з контролю за цінами.

Відповідно до підпункту 11 пункту 4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Абзацом 1 пункту 7 Положення №667 установлено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, встановлено, що вказане рішення 09.05.2025 отримане уповноваженою особою Приватного підприємства "ФАРМ-ТРАНЗИТ", що підтверджується власноручним підписом представника Ясінським А.В. у рішенні.

Таким чином, як вбачається з позовної заяви позивач не скористався правом оскарження рішення, не звернувся з оскарженням до Держпродспоживслужби в Харківській області, а також до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Так позивач не скористався своїм правом на оскарження рішення, однак у встановлений строк не здійснив оплату штрафу, що призвело до примусового виконання рішення Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 92 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний акт є обов`язковим до виконання з дня набрання ним чинності. Законодавець визначає обов`язок адміністративних органів забезпечити виконання, а відносно адресатів адміністративних актів, тобто осіб, на яких адміністративний орган покладає адміністративним актом відповідне зобов`язання або встановлює заборону, - обов`язок виконати чинний адміністративний акт.

Суд також вказує, що відповідно до постанови Верховного суду 23 вересня 2021 року № 816/259/18 у разі невиконання в добровільному порядку суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, визначених у статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ рішень (постанов) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його посадових осіб про накладення стягнення примусове виконання таких рішень (постанов) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1-2 та 5 статті 93 Закону України «Про адміністративну процедуру» виконання адміністративного акта, спрямованого на виконання будь-якої дії чи утримання від будь-яких дій, може бути забезпечено адміністративним органом шляхом застосування до особи заходів впливу, передбачених частиною другою цієї статті, крім випадків, якщо виконання адміністративного акта здійснюється примусово в порядку, визначеному законодавством про виконавче провадження. Одним зі зазначених заходів впливу є накладення грошового стягнення за невиконання адміністративного акта у порядку, визначеному статтею 96 цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 94 Закону України «Про адміністративну процедуру» встановлено виконання адміністративного акта забезпечується адміністративним органом, який його прийняв, крім випадків, передбачених законом, у тому числі законодавством про виконавче провадження. Відповідно доч. 5 ст. 96 Закону України «Про адміністративну процедуру» Рішення адміністративного органу про накладення на зобов`язану особу - адресата адміністративного акта грошового стягнення є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню у порядку, встановленому законом про виконавче провадження.

Частиною 3. статті 12 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що у разі несплати суб`єктом господарювання застосованої до нього штрафної санкції за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) протягом 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа в порядку, передбаченому абзацами дванадцятим і тринадцятим частини дев`ятої статті 7 цього Закону, якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі.

Таким чином, суд робить висновок, що Рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, 26 березня 2025 року № 5.3-1 Держпродспоживслужбою в Харківській області відповідає вимогам встановленими нормами ст.4 Закону «Про виконавче провадження», воно містить вимогу про сплату певної суми не було оскаржене в судовому порядку.

Тому за дотримання цих умов, суд вважає правомірним прийняття такого рішення до виконання.

Згідно пункту 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно пункту 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що постанови, що оскаржуються є правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, а тому не підлягають скасуванню.

Суд вказує, що згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246,287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства"ФАРМ-ТРАНЗИТ" (просп. Героїв Харкова, буд.195,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61037, ) до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, буд.12,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61002, ) про визнання протиправними та скасувати постанови-залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.