Справа № 420/7942/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7942/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» з позовною заявою до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000103/2 від 12.03.2025 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між компанією «Ocean Seafood A/S», (Водсков, Данія) (Постачальник) та ТОВ «Аквафрост» - (Покупець) укладений контракт №17/02/22-68 від 17.02.2022 року, відповідно до якого ціна на поставлений товар узгоджується сторонами та зазначається в інвойсі на кожну поставку товару (п. 4.1).

В межах цього Контракту постачальником виданий Інвойс №38160 від 28.02.2025 року, в якому сторонами погоджено вартість поставленого товару на суму 38115 євро за 12100 кг товару та Інвойс №38161 від 28.02.2025 року, в якому сторонами погоджено вартість поставленого товару на суму 16016 євро за 5720 кг товару. Загальна сума поставки за двома інвойсами складає 54131 євро. Умовами контракту п. 3.2 та в змісті зазначених Інвойсів, сторонами визначені умови поставки - FCA Aarhus Інкотермс 2010. Заявлена до декларування партія товару поставлялась автомобільним транспортом суходолом за маршрутом: Aarhus (м. Орхус, Данія) м. Київ (Україна).

ПП «Респект брок», діючи в інтересах позивача, звернулося до Волинської митниці з електронною митною декларацією (ЕМД) №25UA00U1 на товар: « 1. Креветка в панцирі з головою, варено-морожені, в глазурі, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, розмірний ряд: 120-150 шт./кг 12100 кг. Дата виробництва 01.01.2025 27.01.2025 р. Термін придатності 01.01.2027-27.01.2027» « 2. Креветка в панцирі з головою, варено-морожені, в глазурі, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, розмірний ряд: 150-180 шт./кг 5720 кг. Дата виробництва 10.07.2024 31.07.2024 р. Термін придатності 10.07.2026-31.07.2026».

На підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з митною декларацією №25UA00U1 декларантом подано наступні документи: Контракт №17/02/22-68 від 17.02.2022 року з додатковою угодою; Інвойси №38160, №38161 від 28.02.2025 року; Проформу-Інвойс №17704 від 06.02.2025 року; Платіжна інструкція в іноземній валюті №181 від 20.02.2025 року; CMR NSAB 2015 від 07.03.2025 року; Договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях №11/05/2023 від 11.05.2023 року; Заявка на перевезення №5 від 03.02.2025 року; Довідка про транспортні витрати №000000065 від 07.03.2025 року; Рахунок на оплату наданих транспортних послуг №243 від 07.03.2025 року; Сертифікати якості від 03.03.2025 року; Прайс-лист №б/н від 01.02.2025 року; Міжнародні ветеринарні сертифікати №3954298, №3954299 від 07.03.2025 року; Копія митної декларації країни відправлення (експортна декларація) №25DKEX45ILPNDWC3B2 від 04.03.2025 року; Сертифікати про походження товару №057878, №057879; Декларації виробника від 03.03.2025 року; Сертифікати EUR.1 Nr. A №100150, EUR.1 Nr. A №100151; Пакувальні листи; Договір-доручення про надання послуг по декларуванню товарів №80 від 08.07.2024 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю №12592569 від 11.03.2025 року.

Митний орган запропонував Позивачу надати інші додаткові документи, які б підтверджували визначену декларантом митну вартість товару: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом); 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) транспортні (перевізні) документи; 6) Банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати послуг (за наявності оплати); 7) пакувальний лист; 8) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду декларації №25UA00U1 та доданих до неї документів Волинською митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/000710 від 12.03.2025 року та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000103/2 від 12.03.2025 року. Митну вартість товару відповідачем визначена на підставі резервного методу.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Волинською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 1) Відповідно рахунку-проформи від 06.02.2025 року №17704 умови поставки зазначені EXW, вартість товару становить 3,15 євро/кг та 2,8 євро/кг. Однак до митного оформлення надано прайс-лист від 01.02.2025 року №б/н з умовами поставки FCA та ідентичною ціною товарів. З огляду на умови поставки EXW та FCA вартість товару не може бути однаковою через наявність затрат, які несе продавець та покупець в зоні відповідальності. У зв`язку з наявною невідповідністю існує ймовірність понесення покупцем додаткових витрат, таких як навантажувально-розвантажувальні роботи на місці поставки товару; 2) В автотранспортній накладній від 07.03.2025 року №NSAB 2015 відсутні штамп та підпис відправника; 3) Прайс-лист від 01.02.2025 року містить інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано, що відповідно до VІI статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу; 4) В довідці про транспортні витрати від 07.03.2025 року №000000065 відсутній підпис головного бухгалтера; 5) Згідно довідки про транспортні витрати від 07.03.2025 року №000000065 вартість витрат по перевезенню товару за маршрутом Aarhus Ягодин становить 94000 грн., протяжність даного маршруту орієнтовно 1560 км, що в перерахунку 60,3 грн./км (94000/1560). В цей час вартість транспортування по маршруту Ягодин-Київ (через м. Луцьк) становить 35000 грн., протяжність маршруту орієнтовно 534 км, що становить 65,5 грн./км (35000/534). З огляду на зазначене вартість перевезення товару за межами митної території України менша в порівнянні з вартістю перевезення товару на території України, що становить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країні, через які здійснювалось перевезення товару. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості. 6) Відповідно п. 1.3 серед товаросупровідних документів є пакувальний лист, однак вищезазначений документ не подано до митного оформлення; 7) Згідно гр. 22 ЕМД вартість товару становить 54131 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 04.03.2025 року №25DKEX45ILPNDWC3B2 - 403752 (119.460 +284.292).

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Волинською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Позивач не погодився із правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000103/2 від 12.03.2025 року, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт) та Інвойс, в цих документах визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, містяться дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Щодо тверджень митного органу про те, що дані щодо умов поставки в проформі-інвойсі та прайс-листі відрізняються між собою (різні умови поставки EXW та FCA) та існує ймовірність понесення покупцем додаткових витрат, таких як навантажувально-розвантажувальні роботи на місці поставки товару, суд їх вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), а оскільки товар є об`єктом купівлі продажу рахунок-проформа не є документом, який підтверджує митну вартість, таким документом є Інвойс.

Партія товару, що була заявлена до декларування поставлялась на умовах FCA Aarhus Інкотермс 2010. Умови поставки визначені сторонами та зазначені, зокрема, в Інвойсах №38160 від 28.02.2025 року та №38161 від 28.02.2025 року, CMR NSAB 2015 від 07.03.2025 року, митній декларації №25UA19U0 від 12.03.2025 року (графа 20) за якою товар випущено у вільний обіг.

З наданих декларантом документів чітко встановлюються умови поставки.

Проформа-інвойс це інформаційний документ, який попередньо визначає умови майбутньої поставки та слугує для представлення умов майбутньої операції. Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними та до нього ще можуть бути внесені зміни, а Інвойс є остаточним документом з узгодженими умовами поставки.

Умови поставки FCA Aarhus Інкотермс 2010 не передбачають понесення позивачем витрат щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, оскільки такі витрати покладено базисом поставки на Постачальника.

Відсутність таких витрат підтверджується також змістом довідки про транспортні витрати №000000065 від 07.03.2025 року, в якій зазначено, що навантажувальні роботи здійснюються за рахунок відправника.

Твердження про ймовірність понесення покупцем додаткових витрат є припущенням митного органу та не доведені відповідачем.

Щодо тверджень митного органу про відсутність в автотранспортній накладній від 07.03.2025 №NSAB 2015 штампу та підпису відправника, вони є безпідставними, оскільки позивачем надано електронну форму транспортної накладної зі штрих-кодом при скануванні якого можна отримати повну інформацію щодо перевезення та формування документу.

Щодо зауважень митного органу до прайс-листа слід зазначати, що прайс-лист не є основним документом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, прайс-лист є довідником цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, норми законодавства не встановлюють форми та змісту цього документу та він складається в довільній формі продавцем товару, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Щодо тверджень митного органу про відсутність в довідці про транспортні витрати від 07.03.2025 року №000000065 підпису головного бухгалтера слід зазначити, що ця довідка підписана директором, який має право підпису та містить печатку підприємства, достовірність довідки митним органом не спростована, а відсутність підпису головного бухгалтера не впливають на числові значенні складових митної вартості та не спростовує зміст самого документу та його правові наслідки.

Щодо аналізу митним органом довідки про транспортні витрати від 07.03.2025 року №000000065 в частині вартості витрат з перевезення товару, сумнівів щодо достовірності цієї довідки та висновку про заниження транспортних витрат до кордону України слід зазначити, що ці доводи мають характер припущені та не доведені митним органом, відповідач не може ставити під сумнів зміст комерційних умов наданого Позивачем документу, сторони господарських правовідносин вільні в виборі способу та порядку співпраці та взаємодії щодо виконання своїх зобов`язань та мають право в будь-який час вносити зміни у вже існуючі домовленості, змінювати чи доповнювати їх.

Нормами законодавства не встановлені обмеження щодо мінімальної чи максимальної вартості міжнародних вантажних перевезень. Незгода митниці із ціновим розрахунком транспортних витрат не може бути підставою для подальшого коригування митної вартості товару. Відповідач надав оцінку вартості перевезення по території України, що не належить до його компетенції, оскільки відповідна величина не є складовою митної вартості. Тарифи на перевезення, вартість перевезення вантажу в цілому і вартість перевезення вантажу за окремими маршрутами визначаються виключно перевізником. Позивач не має змоги впливати на визначення перевізником вартості перевезення вантажу за маршрутами, оскільки, формування собівартості перевезення вантажу це виключна прерогатива перевізника як суб`єкта господарювання, який формує таку собівартість з огляду на різноманітні економічні показники, такі як вартість паливно-мастильних матеріалів, вартість автомобільних шин, вартість технічного обслуговування пересувного складу, вартість трудовитрат тощо. Таким чином, вартість послуг перевезення є домовленістю сторін таких правовідносин (Позивача та перевізника), які не можуть піддаватись аналізу, сумніву чи оцінці будь-яким суб`єктом, що не являється учасником таких відносин та, до компетенції якого такі дії не віднесені.

Щодо тверджень митного органу про відсутність пакувального листа, слід зазначити, що про наявність двох пакувальних листів містяться дані в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/000710 від 12.03.2025 року.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України пакувальний лист не є первинним документом, що підтверджує митну вартість товарів та може бути прийнятий до уваги виключно як додаткова інформація. Пакувальний лист це довільної форми документ, який не містить відомостей числових значень митної вартості товару та не може слугувати підтвердженням даних складової митної вартості товару.

Щодо невідповідності вартості товару в митній декларації та митній декларації країни відправлення від 04.03.2025 року №25DKEX45ILPNDWC3B2 позивач зазначає, що в митній декларації країни відправлення (Данія) зазначена ціна товару в валюті датська крона (DKK).

При цьому, позивач зазначає, що вартість партій товару підтверджена інвойсами. Загальна сума двох інвойсів складає 54131,00 євро. Сума інвойсу №38160 38115 євро в перерахунку на датську крону по курсу станом на формування експортної декларації складає 284292 датських крон. Сума інвойсу №38161 16016 євро в перерахунку на датську крону по курсу станом на формування експортної декларації складає 119460 датських крон. Таким чином, жодних неточностей чи суперечностей у вартості товару не існує.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, яких не має.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» (вул. Центральна, б. 1-Е, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, Одеська область, 68000, ) до Волинської митниці (вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000103/2 від 12.03.2025 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000103/2 від 12.03.2025 року.

Стягнути з Волинської митниці (вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» (вул. Центральна, б. 1-Е, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, Одеська область, 68000, ) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА