Справа № 240/18620/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18620/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гуц О.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

03 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на додаткове рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 4 Житомирського районного управління поліції Головного управління поліції в Житомирській області щодо невжиття заходів на заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Баладиги С.П. від 22.08.2024 про вчинення адміністративного правопорушення. Зобов`язано Головне управління поліції в Житомирській області здійснити реагування на заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Баладиги С.П. від 22.08.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, шляхом проведення перевірки. В частині позовних вимог щодо зобов"язання Головного управління Національної поліції в Житомирській області скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП стосовно водія ОСОБА_2 , який 05.07.2022 по вул.М. Грушевського в смт. Пулини Житомирської області керував транспортним засобом VOLVO д.р.н. НОМЕР_1 , відмовлено.

01.04.2025 від представника позивача-адвоката Баладиги С.П. надійшла заява, в якій останній просив суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Додатковим рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 квітня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Баладиги С.П. щодо ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат задоволено частково.

Доповнено рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 березня 2025 року у справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Баладиги Сергія Павловича до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про зобов`язання вчинити певні дії абзацом п`ятим резолютивної частини рішення слідуючим текстом:

"Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (10008, Старий Бульвар,5/37, м. Житомр, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Червоноармійськ, Червоноармійського району, Житомирської області, проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,0 (три тисячі) гривень".

Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення поданої заяви.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Задовольняючи подану позивачем заяву, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи , суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень в рахунок відшкодування цих витрат .

Колегія суддів погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зазначене відповідає алгоритму дій викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Керуючись положеннями ч.3 ст.252 КАС України, судом розглянуто заяву про стягнення судових витрат у письмовому провадженні.

Так, у позовній заяві представник позивача зазначав про те, що позивач очікує понести витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 15 000 грн.

Представником позивача надано докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме:

копію договору про надання правової допомоги №438 від 31.03.2024 (а.с.183);

копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №438 від 31.03.2024.(а.с.184)

Матеріали справи також містять ордер, серія АМ №1098725 від 26.09.2024, (а.с. 11).

В поданій заяві, надано детальний опис робіт, які були виконані в рамках розгляду судової справи (а.с.181).

1. Консультація клієнта щодо подання позовних заяв: 1 год - 1000 грн.

2. Ознайомлення та вивчення наданих Клієнтом документів. Визначення та погодження з Клієнтом правової позиції та порядку дій: 1 год - 1000 грн.

3. Пошук, аналіз та вивчення судової практики у подібних правових спорах: 3 год 3000 грн.

4. Підготовка та подання заяви про складання протоколу ВИХ. №15082024-7 від 15.08.2024 року - 1,5 год 1500 грн.

5. Підготовка та подання позовної заяви 2 год - 2000 грн.

6. Підготовка та подання відповіді на відзив: 2 год - 2000 грн.

7. Підготовка та участь у судових засіданнях: 2 год 2000 грн.

8. Підготовка та подання клопотань у справі: 1 год - 1000 грн.

9. Відправка поштової кореспонденції до суду та сторонам засобами поштового зв`язку Укрпошта: 1 год - 1000 грн.

10. Моніторинг стану розгляду справи, перевірка надходження нових процесуальних документів від Відповідачів: 30 хв - 500 грн.

Загальна сума: 15 годин - 15 000, 00 грн.

Отже, представник позивача просив суд першої інстанції стягнути 15000 грн. судових витрат на правничу допомогу.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

В свою чергу, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що витрати пов`язані з вивченням та аналізом нормативного матеріалу та чинного законодавства включаються до витрат пов`язаних зі складанням позовної заяви.

Також судом першої інстанції зазначено про те, що поданий через підсистему «Електронний суд» адміністративний позов містить невеликий обсяг (9 сторінок) та долучених додатків. За характером спірних правовідносин, предметом доказування та складом учасників вказана адміністративна справа є справою незначної складності (малозначна справа).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до переконання, що адвокатом не було докладено значних зусиль для складання позовної заяви у цій справі, оскільки подана позовна заява є справою незначної складності, а тому вказані позивачем витрати на правову допомогу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019 року, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду, у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС Українита частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів",суд враховує під час вирішення такого питання.

Підсумовуючи вище наведене, заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню, у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України, а тому враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи , суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень в рахунок відшкодування цих витрат.

Між тим, в апеляційній скарзі не наведено належного обґрунтування, що сума у 3000 грн витрат на правничу допомогу є неспівмірною або необґрунтованою, так само як і не зазначено своїх розрахунків, яка сума витрат на професійну правничу допомогу об`єктивно підлягала відшкодуванню на користь позивача, що вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив правильний висновок щодо часткового задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Баладиги С.П. щодо ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області 10 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.