Справа № 160/18519/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., розглянувши в порядку письмового провадження Комунального підприємства «Дніпроводоканал» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,
25.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби, в якому позивач просить:
01.07.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
29.07.2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
04.08.2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал», в якому заявник просить стягнути з Східного офісу Держаудитслужби витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн. (вісімнадцять тисяч грн.), наданих Адвокатським бюро «ДЄЛОВ ТА ПАРТНЕРИ» за Договором про надання послуг з адвокатської. діяльності від 17.12.2024 №449, про що винести додаткове рішення.
06.08.2025 року від відповідача надійшла заява про зменшення витрат на правничу Допомогу, в обґрунтування якого зазначено, що заявлений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу 18 000,00 грн неспівмірним зі складністю справи, обсягом доказів, затрачених зусиль і участю в процесі представника позивача та вплив наданих послуг на кінцевий результат розгляду справи, оскільки, здебільшого, справи з аналогічним предметом спору розглядаються судами в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
08.08.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено розгляд заяви щодо розподілу судових витрат в порядку письмового провадження з 03.09.2025 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на те, що справу вирішено судом за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення здійснюється без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.ч.1, 2 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Іншого порядку розподілу судових витрат КАС України не передбачено.
Стаття 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність від 5 липня 2012 року № 5076-VI передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, суд зазначає, що при вирішенні питання про відшкодування витрат враховані критерії, відповідно до яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як встановлено судом, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії Договору про надання послуг з адвокатської діяльності від 17.12.2024 № 449 та Акту здачі-приймання наданих послуг за липень 2025 року від 31.07.2025 до Договору про надання послуг з адвокатської діяльності від 17.12.2024 № 449.
Відповідно до Договору про надання послуг з адвокатської діяльності від 17.12.2024 №449, укладеного між КП «Дніпроводоканал» ДМР (Замовник за Договором) та АБ «ДЄЛОВ ТА ПАРТНЕРИ» (Виконавець за Договором), Виконавець на підставі Замовника приймає на себе зобов`язання надавати Замовнику такі види послуг з адвокатської діяльності: підготовка, ознайомлення, вивчення матеріалів та подання усіх необхідних процесуальних документів для огляду або при розгляді справ Замовника в будь-яких судах всіх інстанцій; підготовка ознайомлення, вивчення матеріалів справи та подання усіх необхідних процесуальних документів в судах господарської, загальної та адміністративних юрисдикції в справах, в яких приймає участь Замовник; представлення у встановленому порядку прав та законних інтересів Замовника при розгляді в будь-яких судах всіх інстанцій, включаючи Верховний Суд, справ Замовника, в тому числі, цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, господарських справ, адміністративних справ, а також при розгляді справ Замовника в інших державних органах під час розгляду відповідних правових питань; надавати консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у Замовника в процесі розгляду судових справ господарської, загальної та адміністративної юрисдикції.
Розділом 4 вищезазначеного Договору була встановлена ціна за одиницю послуги у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень), загальна сума Договору становила 960 000,00 грн. (дев`ятсот шістдесят тисяч гривень).
На підставі вищевикладеного, загальна кількість годин наданих послуг АБ «ДЄЛОВ ТА ПАРТНЕРИ» відповідно до вищезазначеного Акту становила 6 годин.
За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим, що передбачено уст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що дана справа в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності.
Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, велику кількість судової практики з аналогічними предметами срору, визначений обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з фактичної кількості часу, протягом якого представник позивача приймав участь у судових засіданнях по даній справі, а також, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з обсягом такої допомоги, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 1800 гривень.
Стягнення витрат на правову допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1800 грн.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252, 255 КАС України, суд,
Стягнути на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» судові витрати у розмірі 1800 грн. (одна тисяча вісімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці.
В іншій частині заяви - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв