Справа № 560/3732/25
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3732/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

01 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" до Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2025 року позивач, ТОВ "INTER CARS UKRAINE", звернулося в суд з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 34 від 27 лютого 2025 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «INTER CARS UKRAINE» ()».

Одночасно із позовною заявою ТОВ "INTER CARS UKRAINE" подало заяву про забезпечення позову, в якій просило: зупинити дію індивідуального акта: наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 34 від 27 лютого 2025 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «INTER CARS UKRAINE» ()» до набрання рішення суду у цій справі.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 09.03.2025 в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" про забезпечення позову - відмовити.

Судове рішення мотивоване тим, що у поданій заяві про забезпечення позову позивач не довів існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може забезпечити позов.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами скарги зазначає, що не вчинення дій щодо зупинення дії наказу може призвести до накладення адміністративного арешту на майно позивача у справі та може призвести до зупинення видаткових операцій на рахунках позивача і, в свою чергу, зупинення господарської діяльності позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що працівниками Західного МУ ДПС по роботі з ВПП було здійснено вихід на перевірку позивача, 26.03.2025, позивачем було допущено працівників контролюючого органу до проведення перевірки, що у свою чергу свідчить про реалізацію Наказу від 27.02.2025 року № 34 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "INTER CARS UKRAINE", а таким чином позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушених прав у справі. Аналогія постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно до частини 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 152 КАС України, передбачено, що відповідні підстави і необхідність забезпечення позову повинні бути зазначені та обґрунтовані у заяві про забезпечення позову.

Разом з тим, умовами застосування судом заходів забезпечення позову відповідно до статті 150 КАС України є забезпечення захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Як встановлено судом першої інстанції, у поданій заяві про забезпечення позову заявник вважає, що очевидними є ознаки протиправності оскаржуваного наказу відповідача, та зазначає, що детальне обґрунтування наведено ним у позовній заяві.

Щодо "очевидності" ознак протиправності наказу та порушення прав позивача, суд звертав увагу, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Разом з тим, факт протиправності оскаржуваного наказу, а також факт наявності порушення прав позивача, потребують доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів при розгляді справи.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2020 у справі №800/521/17 звернула увагу, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Отже, твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №640/10883/22.

Також, при вирішенні даної заяви суд першої інстанції звертав увагу на те, що вірогідність того, що можливо до позивача буде застосовано адміністративний арешт у майбутньому, не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Водночас, під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд в межах такої справи здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Поряд з цим, у випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним.

Зазначене відповідає правовій позиції Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 23 лютого 2023 року по справі №640/17091/21.

Враховуючи вищезазначене та те, що у поданій заяві про забезпечення позову позивач не довів існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може забезпечити позов, колегія судів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що заява про забезпечення позову на підставі частини 2 статті 150 КАС України є необґрунтованою.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.