Справа № 460/12638/25
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Дацюк В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
відповідача: представник Степанець М.В.
розглянувши заяву окреме процесуальне питання в адміністративній справі за позовом
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування:
рішення від 31.12.2024 року №19998/;

вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 31.12.2024 року №19998/.

Ухвалою суду від 30.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Також зазначено, що питання дотримання строків звернення до суду, а також поновлення строків звернення до суду буде вирішено після перевірки судом обставин, зазначених в заяві про поновлення строків звернення до суду. У зв`язку із зазначеним витребувано у Головного управління ДПС у Рівненській області докази направлення ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення від 31.12.2024 року №20000/, №20001/, №20002/, №20003/; рішення від 31.12.2024 року №19998/; вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 31.12.2024 року №19998/ та докази вручення таких рішень.

На виконання вимог ухвали, від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшли докази направлення оскаржуваних рішень та докази їх вручення 11.01.2025 (працівниками поштового відділення сформовано довідку про повернення відправлення), про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вирішуючи питання дотримання строків звернення до суду. суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Разом із тим, у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У вказаній постанові Верховний Суд визначив помилковим твердження про те, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 Податкового кодексу України.

Також Верховий Суд зазначив, що для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у цій постанові, під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права незалежно від того, чи перераховані всі постанови Верховного Суду, в яких викладена правова позиція, від якої відступила судова палата.

За таких обставин, суд уважає, що податкові повідомлення-рішення можуть бути оскаржені до суду у строки, передбачені частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно висновків, сформованих великою Палатою Верховного суду у постанові від 16 липня 2025 року у справі № 500/2276/24, в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

В контексті спірних правовідносин, суд зауважує, що позивач просить скасувати рішення контролюючого органу (ППР, рішення та вимогу) від 31.12.2024. Доказів адміністративного оскарження позивачем не надано суду.

Відповідно до штампу АТ "Укрпошта" поштове відправлення 11.01.2025 повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Натомість з даним позовом позивач звернулась 24.07.2025, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, у позові позивач стверджує, що про оскаржувані рішення контролюючого органу дізналась лише 15.07.2025, оскільки оскаржувані рішення були надіслані їй за адресою, за якою вона не проживає.

Із приводу цих обставин суд зазначає, що відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані рішення направлені за адресою: АДРЕСА_1

Фактичне місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: АДРЕСА_1 . 34560.

Згідно даних ІС «Податковий блок» податковою адресою ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Фізичною особою ОСОБА_1 було прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності 29.09.2022, номер проведення державної реєстрації припинення 000009057.

Разом з тим, ГУ ДПС у Рівненській області наголошує, що позбавлення статусу ФОП не означає автоматичного зняття з податкового обліку.

Зняття з обліку в податкових органах відбувається відповідно до процедур, визначених Податковим кодексом України та іншими нормативними актами.

Так, відповідно до пп. 65.10.4 п. 65.10 ст. 65 ПК України державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичної особи не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання

Як вбачається, з службової записки управління податкових сервісів Головного управління ДПС у Рівненській області від 15.08.2025 №009/17-00- 12-01-06 надано інформацію, що відповідно до відомостей інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб платників-податків ДПС України (далі - ДРФО) щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 місцем проживання (за датами внесення до ДРФО) є такі адреси:

06.12.2017 - АДРЕСА_2 , Україна

27.03.2025 АДРЕСА_3 .

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Позивач не надала суду доказів направлення контролюючому органу інформацію про зміну свого місця проживання, тобто зміну своєї податкової адреси.

Тобто, як вбачається з відомостей відповідача лише 27.03.2025 позивач змінила місце свого проживання відповідно до ДРФО.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача щодо неможливості отримати спірні рішення за адресою АДРЕСА_1 , оскільки, вона постійно проживала в с.Степань, де здійснювала догляд за батьком.

Так, на підтвердження вказаної обставини позивач долучила свідоцтво про смерть батька № НОМЕР_2 , датою смерті зазначено 13.07.2023. Водночас, спірні правовідносини виникли в грудні 2024 року. Крім того, лише свідоцтво про смерть за відсутності інших належним доказів не свідчить про фактичне проживання з 2023 року в с.Степань.

Таким чином твердження позивача про те, що надсилання оскаржуваного податкового - повідомлення - рішення ат вимоги відбулося не за правильною адресою, та у зв`язку із цим не отримання ним такого, не відповідає дійсності, позаяк оскаржувані податкові повідомлення рішення та податкова вимога надсилались на актуальну адресу позивача, що підтверджено документально, проте ним з невідомих причин не отримано.

Таким чином суд зазначає, спірні рішення вважаються належним чином врученими позивачу, оскільки надсилались за адресою платника податків рекомендованим листом із повідомленнями про вручення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про пропуск ОСОБА_2 шестимісячного строку звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до частин першої-другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків.

Недоліки усунути шляхом подання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням підстав поважності пропуску такого сроку.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 160, 161, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя В.В. Щербаков