Справа № 580/9795/25
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 вересня 2025 року Справа № 580/9795/25

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в особі судді Л.В.Трофімової у письмовому провадженні розглянув заяву про забезпечення позову в адміністративній справі № 580/9795/25 за позовом ОСОБА_1 (реєстрація: АДРЕСА_1 , проживання: АДРЕСА_2 , Німеччина ( АДРЕСА_3 ), РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ не зазначений) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

03.09.2025 вх. №44379/25 у заяві про забезпечення позову (не зазначений ЄДРПОУ обраного відповідача; у додатках лише квитанція про сплату судового збору) позивач просить:

- забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 (ТЦК) вчиняти будь-які дії щодо стягнення, накладеного на ОСОБА_1 , штрафу;

- заборонити відповідачу змінювати розмір штрафу у часі до прийняття судом рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, що належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вимогу про забезпечення позову заявник формує до ТЦК, проте відповідачем визначає ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого у Черкасах немає, позаяк, зокрема: функціонує ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Верховний Суд у справі №826/16958/17 ЄДРСР 77537724 зазначаєв: якщо від наявності доказу залежить визначення предмета спору та підтримання позивачем відповідних вимог, позивач не може перекладати на суд власний обов`язок визначитися з предметом спору.

Загальновідомо, що ІНФОРМАЦІЯ_4 із 25 квітня тимчасово припинив прийом документів на відстрочку. Це пов`язано з ухваленням закону про мобілізацію. Після набрання чинності закону про мобілізацію (а це 18 травня) мають змінитись правила надання відстрочок. Алгоритм має бути затверджений постановою Кабміну (https://u-misti.cherkasy.ua/cherkaskyj-tczk-tymchasovo-prypynyv-pryjom-dokumentiv-na-vidstrochku/).

Верховний Суд у справі № 400/3989/19 ЄДРСР 104008947 у п.45 вказав: належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, що належить застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

До заяви про забезпечення позову не наданий як доказ протокол Комісії, яка отримала (коли саме) документи від позивача та/або індивідуальний акт обраного відповідача стосовно ОСОБА_1 .

Позовна заява зареєстрована 01.09.2025 вх. №43869/25 - провадження станом на 03.09.2025 не відкрите.

01.09.2025 вх.№43869/25 у позовній заяві, що не містить квитанції про направлення іншій стороні відповідно до ст.44, ч.2 ст.160 КАС України, позивач просив:

- зобов`язати відповідача виправити дані про адресу проживання позивача та фактичного місцезнаходження, зазначивши у власній електронній системі виключно німецьку адресу, та надіслати позивачеві постанови про притягнення до відповідальності на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначену також у додатку "Резерв+", і у подальшому комунікувати з ОСОБА_1 електронною поштою чи шляхом надсилання листів у паперовій формі традиційною поштою за адресом у Німеччині: Iurii Layebnyi, Zirkel 11, 76133 Karlsruhe, Germany;

- зобов`язати відповідача скасувати подання на ОСОБА_1 у розшук із внесенням необхідних змін до електронної системи, поєднаної з додатком "Резерв+", інформувати про це Національну поліцію та скасувати накладений на позивача штраф до моменту надання відповіді на звернення ОСОБА_1 до нього по суті.

У постанові Верховного Суду у справі № 405/3360/17 (ЄДРСР 100918809) зазначено, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. У разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

02.09.2025 вх.№44351/25 у заяві про уточнення позовних вимог, що не містить квитанції про направлення іншій стороні відповідно до ст.44, ч.2 ст.160 КАС України, просить:

- зобов`язати відповідача виправити дані про фактичну адресу проживання позивача та місцезнаходження ОСОБА_1 , зазначивши у власній електронній системі виключно німецьку адресу, та надіслати позивачеві постанови про притягнення до відповідальності на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначену також у додатку "Резерв+", і у подальшому комунікувати з ОСОБА_1 електронною поштою чи шляхом надсилання листів у паперовій формі традиційною поштою за адресом у Німеччині: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати відповідача скасувати накладений на позивача штраф до моменту надання відповіді на звернення позивача до нього по суті.

02.09.2025 вх.№44351/25 у заяві про уточнення позовних вимог повідомляє: вимоги у пункті 2 про зобов`язання відповідача скасувати подання на ОСОБА_1 у розшук із внесенням необхідних змін до електронної системи, поєднаної з додатком "Резерв+", інформувати про це Національну поліцію, на думку позивача, не є правомірними, позаяк зазначені дії, вчинені відповідачем, передбачені чинним законодавством, проте вимога про скасування накладеного штрафу до моменту розгляду і належного реагування відповідачем на надіслані позивачем документи, залишається у силі.

Інститут забезпечення адміністративного позову є механізмом, що покликаний гарантувати відповідно до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, що неможливий без негайного втручання суду. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише у межах позовних вимог, адекватних та співмірних з позовними вимогами.

Згідно із ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову усупереч цілям цієї статті під час формального дотримання її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося би запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 стверджує: у разі прийняття рішення на його користь може виникнути потреба стягнення коштів, сплачений як штраф. На даний момент така процедура є неефективною через проблемну комунікацію з відповідачем та високий ризик подальшого судового спору щодо повернення коштів. Забезпечення позову дозволить призупинити будь-яке змінення розміру накладеного штрафу на період до ухвалення судом рішення.

Суд зазначає, що у заяві не йдеть ні про дату надання заявником документів до якого саме ТЦК чи Комісії, ні про суму штрафу, ні про скрутний фінансовий стан заявника, ні про статус особи в іншій країні та матеріально-фінансове забезпечення.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п.9 ч.1 ст.4 КАС України). Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, а також встановити, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Суд звертає увагу, що позовні вимоги стосуються індивідуального акта про накладення штрафу (не наданий у розумінні п.2 ч.1 ст.5 КАС України та ч.7 ст.161 КАС України), проте заява про забезпечення позову стосується заборони вчиняти дії саме ІНФОРМАЦІЯ_6 і не йдеться про очевидну протиправність індивідуального акта якої саме Комісії чи іншого ТЦК з урахуванням вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України до позовної заяви і ч.1 ст.152 до заяви про забезпечення розову.

Верховний Суд 06.02.2019 у справі №826/13306/18 зазначив, що обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову щодо "очевидності" ознак протиправної бездіяльності відповідача та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваної бездіяльності поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів, повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, що свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими заявником вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, що можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише у межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, що є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень - це прийняття таких рішень, що не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері, проте таких доводів у заяві про забезпечення позову не окреслено.

Суд зауважує, що відсутні підстави вважати, що індивідуальний акт може оскаржуватися позивачем у формі рішення/протоколу/розпорядження щодо штрафу до позовної заяви та/або заяви про забезпечення позову не наданий і про очевидні ознаки протиправності не йдеться, позаяк такі обставини належать з`ясуванню під час розгляду адміністративної справи з урахуванням усіх належних та допустимих доказів (вирішення клопотань з урахуванням вимог ч.2 ст.80 КАС України), які учасники справи надають суду з огляду на можливість комунікації сторін щодо змісту і переліку необхідності додаткового надання документів/копій.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 (ЄДРСР 83104634) зазначив, що листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Верховний Суд наголошує, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, що оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення. Висновки суду щодо правомірності оскарженого рішення не мають самостійного правового значення (постанови Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 522/3665/17, від 10.08.2020 у справі №522/1611/17, 31.03.2021 у справі №640/21611/19, від 28.09.2021 у справі №802/350/17-а).

Наприклад, у справі № 712/9347/24 ЄДРСР 122180989 позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що згідно постанови від 26.07.2024 № 442 про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, складеної в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що він не зміг пред`явити військово облікові документи у зв`язку з його відсутністю про що подав відповідну заяву про видачу військо-облікового документа, чим порушив Правила війського обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, зокрема: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За встановлених обставин і перевірених доводів суд дійшов висновку про відсутність правових підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову за відсутності обгрунтованості заяви від 03.09.2025 вх. №44379/25 може у подальшому ускладнити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 150, 154, 241-243, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Копію ухвали направити позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА