Справа № 420/20953/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (сформована в системі «Електронний суд» 27.06.2025 року) до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій представник позивача просить суд:

прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катерини Олександрівни від 18.06.2025 року у виконавчому провадження № 78217529 про накладення на Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 07.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 20.05.2025 року; витребувано у Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №78217529; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 ; встановлено третій особі строк для надання пояснень 5 днів з дня отримання копії ухвали (разом із підтверджуючими доказами).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.03.2025 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/5135/24 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 зі встановленням місяця підвищення доходів - січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 21.03.2019 у фіксованому щомісячному розмірі відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (у відповідній редакції), за вирахуванням фактично сплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44. Постановою від 29.05.2025 року головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. відкрито виконавче провадження № 78217529 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 зi встановленням місяця підвищення доходів - січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 21.03.2019 у фіксованому щомісячному розмірі відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003, за вирахуванням фактично сплачених сум та iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. Вказану постанову позивач отримав 06.06.2025 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення. 18.06.2025 року головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О., в рамках виконавчого провадження №78217529, в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. за не виконання рішення суду, яку мотивовано тим, що Військовою частиною НОМЕР_1 не виконано рішення суду протягом 10 робочих днів. Зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження Військовою частиною НОМЕР_1 отримано 06.06.2025 року, у зв`язку із чим 10 денний термін для виконання даного рішення (із врахуванням того, що 07, 08, 14, 15 число червня були вихідними днями) закінчувався 20 червня 2025 року, в той час як оскаржувану постанову винесено 18 червня 2025 року, тобто за 2 дні до закінчення визначеного законом терміну. Постанову про накладення штрафу головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О., від 18.06.2025 року у виконавчому провадженні № 78217529 вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

10.07.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 78217529 з примусового виконання виконавчого листа № 440/5135/24 від 20.03.2025, що видав Полтавський окружний адміністративний суд, яким було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 зі встановленням місяця підвищення доходів - січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 21.03.2019 у фіксованому щомісячному розмірі відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (у відповідній редакції), за вирахуванням фактично сплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44. 29.05.2025 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78217529, та постановлено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 18.06.2025 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення немайнового характеру. Відповідач вказує, відповідно до п. 6 ст. 26 ЗУ «Про Виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. При цьому боржник зобов`язаний повідомити державного виконавця про виконання рішення суду та надати підтверджуючі документи виконання або невиконання судового рішення, що відповідачем здійснено не було. Щодо встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження десятиденного строку на виконання рішення суду, то відповідач вказує, що лист з постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2025 року було направлено засобами поштового зв`язку 04.06.2025 року ,тому навіть якщо строк на виконання рішення склав 9 днів а не 10 днів, це не звільняє боржника від виконання вимог виконавчого документу, який станом на подання відзиву на позовну заяву залишається невиконаним. Окремо відповідач звертає увагу, що спосіб виконання рішення залежить не від характеру (майновий/немайновий) зобов`язання, а від порядку виконання, визначеним самим виконавчим документом а саме судовим рішенням.

Третя особа пояснень щодо позову не подала.

14.08.2025 року представник позивача подав заяву про розгляд справи за правилами письмового провадження .

У судове засідання 14.08.2025 року представники учасників справи не з`явилися, були повідомлені про час та місце розгляду справи в Електронні кабінети.

Керуючись приписами ч.9 ст. 205 КАС України, судом продовжено розгляд справи в письмовому провадженні, оскільки згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, суд встановив наступне.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року у справі №440/440/5135/24:

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 зі встановленням місяця підвищення доходів - січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 21.03.2019 у фіксованому щомісячному розмірі відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (у відповідній редакції), за вирахуванням фактично сплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року залишено без змін.

20.03.2025 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №440/5135/24.

29.05.2025 року за заявою стягувача відкрито виконавче провадження №78217529 (а.с.19); вказано боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

18.06.2025 року постановою державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №78217529 за невиконання вимог рішення суду на боржника Військову частину НОМЕР_1 накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.5-6).

В постанові зазначено, що 29.05.2025 року державним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2025 року з вимогою виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Станом на 18.06.2025 року вимоги виконавчого документу боржником не виконані, до відділу не надходило підтверджуючих документів виконання рішення суду.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( стаття 1 Закону № 1404-VIII);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. (пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (частина 1 статті 18 Закону № 1404-VIII);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. (пункт 1 частини 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. ( частина 1 статті 63 Закону № 1404-VIII);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. ( частина 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII );

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. ( частина 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 Закону № 1404-VIII).

З системного аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Спірність питання у даній справі полягає у правомірності накладення на боржника - військову частину НОМЕР_1 у виконавчому провадженні штрафу за невиконання ним рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року по справі № 440/5135/24 в повному обсязі протягом 10 робочих днів.

За позицією позивача накладення відповідачем штрафу відбулося без вжиття жодних заходів щодо перевірки стану виконання рішення суду та з`ясування причин його не виконання, більше того, винесення постанови відбулося передчасно а саме за 2 дні до закінчення визначеного постановою про відкриття виконавчого провадження 10- денного строку для виконання рішення суду .

Відповідач в свою чергу вказує, що фактичною підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови є не повідомлення боржником - військовою частину НОМЕР_1 про повне чи часткове самостійне виконання рішення суду впродовж 10-денного строку, встановленого ухвалою про відкриття виконавчого провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для накладання штрафу на позивача, суд враховує наступне.

Згідно частини 6 статті 26 Закону №1404, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Як вбачається із матеріалів справи 29.05.2025 р. головним державним виконавцем Хаджибейського Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №78214529 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, встановивши при цьому 10 робочих днів на виконання рішення суду (а.с .19-20).

Супровідним листом Хаджибейського відділу державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України від 29.05.2025 р. №88585 було направлено позивачу для виконання від 29.05.2025р. №78217529 (а.с.18) .

Дане поштове відправлення було отримано позивачем особисто 06.06.2025 року, що підтверджують трекінгом відправлень (а.с.32).

Відповідно до положень статті 11 Закону №1404, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Виходячи із загальноправових положень національного права, день, з якого починається відлік строку, починає свій перебіг з наступного дня після настання певної дії або події, з якою пов`язано його початок.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №815/4579/17 зазначено, що Європейська конвенція про обчислення строків (ETS №76) від 16.05.1972 (далі - Конвенція ETS №76), підписана державами - членами Ради Європи, застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені: a) законом або судовим чи адміністративним органом. У статті 2 Конвенції ETS №76 визначено, що для цілей цієї Конвенції термін dies a quo означає день, з якого починається відлік строку, а термін dies ad quem означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до ст.3 Конвенції ETS №76, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

З огляду на вищенаведені правила обрахунків строків суд зазначає, що після отримання 06.06.2025р. постанови про відкриття виконавчого провадження, початок відліку встановленого цією постановою строку розпочався 09.06.2025 р., при цьому 20.06.2025 р. є кінцевою датою встановленого 10-денного робочого строку на виконання рішення суду, адже 07 та 08 червня були вихідними днями.

Відтак, штраф, за наявності відповідних підстав, міг би бути застосований до позивача не раніше 23.06.2025 р., тоді як оскаржувана постанова винесена відповідачем 18.06.2025 р., що вказує на її передчасність.

Крім того, матеріалами справи не підтверджено, що відповідач встановив факт поважності чи неповажності невиконання позивачем рішення суду.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі №640/9234/19.

При цьому суд не приймає доводи представника відповідача про те, що на момент звернення до суду рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року у справі № 440/5135/24 залишається не виконаним, оскільки порушення державним виконавцем процедури прийняття оспорюваної постанови є самостійною та достатньою підставою для скасування такої постанови.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно із ч. 1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача на підтвердження правомірності свого рішення, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позов підлягає задоволенню, а доводи відповідача відхиляє з вищенаведених мотивів.

Підстави для розподілу на користь позивача понесених ним витрат за рахунок відповідача відповідно до приписів ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катерини Олександрівни від 18.06.2025 року у виконавчому провадження № 78217529 про накладення на Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ч.6 ст. 287, ст.293 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (; адреса: вул. Старицького, буд. 10-А, м. Одеса, 65036).

Третя особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя М.М. Аракелян