Справа № 420/12363/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2025/000008/1 від 07.03.2025 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2025/000019 від 07.03.2025 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву, заперечення на відповідь на відзив вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та METINVEST INTERNATIONAL SA (Швейцарія) 26.07.2022 року укладений зовнішньоекономічний контракт №1728221/07/22 на поставку металопродукції.

Відповідно до специфікації №184 від 24.01.2025 року до контракту №1728221/07/22 від 26.07.2022 року та Інвойсу №95440673 від 18.02.2025 року позивач придбав товар в кількості та ціною, які вказані в цих документах.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митну декларацію №25UA24U7 від 26.02.2025 року, в якій визначена та заявлена митна вартість товарів за першим методом - за ціною договору.

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом до митного органу надані наступні документи: інвойс №95440673 від 18.02.2025 року, коносамент №01 від 14.02.2025 року, вантажну відомість від 14.02.205 року, декларацію про походження товару, висновки про вартісні характеристики товару, контракт №1728221/07/22 від 26.07.2022 року з додатковими угодами та специфікацією №184 від 24.01.2025 року, договір про надання послуг митного брокера, сертифікати, копію митної декларації країни відправлення, тощо.

На вимогу митного органу про надання додаткових документів позивачем надано лист №03/3266 від 07.03.2025 року, в якому обґрунтовано безпідставність вимог відповідача.

Однак, Одеською митницею 07.03.2025 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2025/000008/1 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2025/000019.

Позивач не погодився з правомірністю коригування митної вартості товару та подав нову митну декларацію №25UA6U1 від 07.03.2025 року за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості товару, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №25UA24U7 від 26.02.2025 року Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, документи не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2025/000008/1 від 07.03.2025 року, а саме: 1) експертний висновок від 24.02.2025 року №135-7/119 містить дані аналізу ринку, інформаційних видань та мережі інтернет, що не може бути взято до уваги митним органом, оскільки відповідно до п. 56 ПКМУ від 10.09.2003 року №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Таким чином у зазначеному висновку відсутнє документальне підтвердження числових значень; 2) декларантом подано контракт від 26.07.2022 року №МКЗ-1728221/07/22, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, що може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Крім того сторінки контракту не підписані сторонами договору, що ставить під сумнів автентичність даного правочину; 3) усі листи Доповнення до зовнішньоекономічного контракту та специфікації, окрім останніх, також не підписані сторонами угоді, у деяких документах відсутні нумерації сторінок, сторінки містять сліди неодноразового сканування та повторного друку; 4) згідно п. 8.3 поданої до митного оформлення специфікації від 24.01.2025 року №184 інвойс на товар виставляється на дату поставки товару, проте, наданий до митного оформлення рахунок-фактура (інвойс) від 18.02.2025 року №95440673 не відповідає даті коносаменту від 14.02.2025 року №1. Крім того зазначений вище інвойс має печатку та підпис, створені за допомогою комп`ютерного редагування, що може містити ознаки підробки. До того ж інвойс не містить відмітку штампу «ПМК»; 5) відповідно до п. 7 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати страхування оцінюваних товарів. Проте дана складова не включена декларантом до обчислення митної вартості та інформація щодо страхування вантажу до митного оформлення не надана. Це ставить під сумнів заявлену митну вартість товару; 6) продавець і покупець пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та METINVEST INTERNATIONAL S.A. входять до групи компаній «МЕТІНВЕСТ», з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути на ціну товару.

Щодо зауважень митного органу до експертного висновку від 24.02.2025 року №135-7/119 слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями не є обов`язковим документом, який підтверджує митну вартість товарів та такий документ митний орган може вимагати тільки в разі наявності розбіжностей в поданих документах.

Також, суд погоджується з доводами позивача про те, що висновки підготовлені ДУ «ІНСТИТУТ ЕКОНОМІКИ ТА ПРОГНОЗУВАННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ НАУК УКРАЇНИ», який відповідає за його зміст та ця державна установа не є суб`єктом оціночної діяльності, його акти цінової експертизи за формою та змістом не відповідають вимогам до звіту оцінювача, отримання таких актів здійснюється з метою доведення відповідності контрактних цін кон`юнктурі ринку. Тобто, на діяльність цієї установи в даному випадку не розповсюджуються вимоги ПКМУ від 10.09.2003 року №1440 «Про затвердження Національного стандарту N1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Закону України «Про оцінку прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Наданий позивачем висновок є експертний висновок щодо відповідності цін контракту кон`юнктурі ринку (ринковим цінам).

Щодо доводів митного органу про те, що окремі ділянки контракту та доповнень до нього містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, що може свідчити про підробку цих документів, відсутність підписів сторін угоди в контракті та доповненнях до нього, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень п. 19.2 контракту №МКЗ-1728221/07/22 від 26.07.2022 року цей Контракт може бути укладений шляхом обміну сканованими копіями/факсимільними повідомленнями. Факсимільні або електронні копії документів, оформлених за цим Договором, мають юридичну силу до моменту отримання оригіналів цих документів. Факсимільні (або електронні) копії документів мають юридичну силу до дня отримання оригіналів таких документів. Якщо інше не передбачено в Контракті та будь-якій специфікації, оригінали всіх документів повинні бути надані протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати, коли були надані скановані та факсимільні копії.

Таким чином, вимоги відповідача щодо нумерації аркушів договору та додатку до нього не базуються на конкретному нормативно-правовому акті, а тому не є обов`язковими. При цьому, наявність слідів сканування контракту, а також відсутність нумерації його сторінок та підпису іншої сторони договору на кожній сторінці договору, не може свідчити про ознаки підробки вказаного документа.

Відповідно до положень абз. 13 ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Таким чином, нормами законодавства не передбачено обов`язку сторін за правочином вчинення дій щодо нумерації сторінок договору, проставляння підписів та печаток на кожній сторінці договору, який містить більше ніж одну сторінку.

Щодо доводів митного органу про те, що Інвойс не відповідає даті коносаменту, інвойс має печатку та підпис, створені за допомогою комп`ютерного редагування, що може містити ознаки підробки та не містить відмітку штампу «ПМК», суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 8.3 Специфікації №184 від 24.01.2025 року, оплата здійснюється протягом 30 (тридцяти) днів з моменту дата комерційного рахунку. Рахунок-фактура видається Продавцем на дату поставки товару на підставі кількості у товаросупровідних документах. Допускаються часткові платежі. Рахунок-фактура (інвойс) №95440673 оформлений 18.02.2025 року, в той час як коносаменти складені 14.02.2025 року.

Слід зазначити, що коносамент це документ, що видається перевізником вантажовідправнику в посвідчення прийняття вантажу до перевезення морським транспортом з зобов`язанням доставити вантаж у порт призначення і видати його законному власнику коносаменту. Коносамент засвідчує право власності на відвантажений товар. Коносамент виконує наступні функції: 1. Є офіційною квитанцією судновласника (перевізника), що підтверджує, що товари, які, ймовірно, перебувають у зазначеному вигляді, кількості та стані, відправлені у вказане місце призначення на конкретному судні або, принаймні, отримані під охорону судновласника з метою відправлення. 2. Засвідчує укладення договору морського перевезення, який фактично укладається до підписання коносаменту, та повторює у деталях його зміст. 3. Є товаророзпорядчим документом на товари, що дозволяє покупцю розпорядитися ними шляхом передавального напису та надання коносаменту.

Таким чином, дата складання коносаменту не є тотожною даті відправлення товару, а лише підтверджує факт прийняття вантажу до перевезення морським транспортом.

Крім того, на коносаментах від 14.02.2025 року наявна печатка «Під митним контролем» яка датована 19.02.2025 року, що свідчить про те що датою відправлення товару є саме 19.02.2025 року.

Отже доводи відповідача в цій частині є необгрунтованими, оскільки інвойс є розрахунково платіжним документом, в якому продавцем виставляються суми до сплати покупцю і дата складання інвойсу може не співпадати з датою коносаменту. Вказана відмінність у датах між інвойсом та коносаментами не є розбіжністю, яка могла вплинути на дійсну митну вартість товару. Також, митними органом не зазначено яким чином вказані обставини не дають змоги визначити вартість оплаченого товару.

Щодо вимог до оформлення інвойсу слід зазначити, що нормами законодавства не встановлені такі вимоги, відповідачем не доведено підробку Інвойсу та проставлення відбитка штампа ПМК є обов`язком посадової особи ПМО під час прийняття митної декларації для оформлення.

Щодо доводів митного органу про відсутність документів щодо страхування вантажу, слід зазначити, що відповідно до положень п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до положень п. 6.3 Специфікації від 24.01.2025 року №184 транспортні витрати по навантаженню товару на судно, транспортування та страхування до порту несе Продавець, а транспортні витрати на розвантаження судна та доставку до місця несе Покупець.

Таким чином, витрати по страхуванню товару включаються до ціни товару і входять у обов`язки продавця товару, а тому позивач не має у відповідності до положень п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України надавати такі документи.

Крім того, відповідно до п. 6.1 Специфікації від 24.01.2025 року №184 поставка товару здійснюється на умовах DAP Ізмаїл та/або Одеса, Україна згідно з Інкотермс 2020, тобто, продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення.

Також, слід зазначити, що умовами контракту не передбачено здійснення страхування товару, а у відповідності до положень п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Щодо пов`язаності між собою ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» та METINVEST INTERNATIONAL S.A., які входять в групу компаній «МЕТІНВЕСТ», слід зазначити, що відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 12-15 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів. Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Суд звертає увагу, що відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що продавець і покупець пов`язані між собою, оскільки за інформацію з мережі інтернет керівник METINVEST INTERNATIONAL S.A. та «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» входять до групи компаній «МЕТІНВЕСТ», з єдиними бенефіціарними власниками, тобто відповідач без посилань на підпункт п .4 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, за інформацією з мережі інтернет зроблено припущення про наявність пов`язаності позивача та його контрагента.

Крім того, відповідач не обґрунтував та не довів, що можлива пов`язаність вищезазначених осіб вплинула на ціну товару.

Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування іншого методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (вул. Острозьких Князів, буд. 8, м. Київ, 01010, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2025/000008/1 від 07.03.2025 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2025/000019 від 07.03.2025 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500370/2025/000008/1 від 07.03.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2025/000019 від 07.03.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (вул. Острозьких Князів, буд. 8, м. Київ, 01010, ) сплачений судовий збір у розмірі 26646,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА