Справа № 500/4538/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4538/25

03 вересня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання чинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №69 від 14.02.2025 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років з 09.02.2025;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти рішення щодо призначення та виплати з 09.02.2025 ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, зарахувавши у вислугу років половину періоду навчання на денній (очній) формі на факультеті - Інститут підготовки кадрів для органів прокуратури Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2025 позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугою років, проте за результатами її розгляду, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №69 від 14.02.2025 їй було відмовлено, у зв`язку із недостатньою вислугою років, оскільки до вислуги не зараховано період навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 по 29.06.2002 згідно з даними диплому НОМЕР_1 від 29.06.2002 та додатку до нього до стажу роботи (навчання перетинається з періодом роботи).

Ухвалою судді від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

18.08.2025 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що ОСОБА_1 , звернулась із заявою від 09.02.2025 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру".

Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно наданих документів стаж за вислугу років, що дає право на пенсію згідно статті 86 Закону України "Про прокуратуру" складає 23 роки 01 місяць 14 днів, в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів складає 23 роки 01 місяць 14 днів.

Вказує, що до страхового стажу та до стажу за вислугу років на прокурорських посадах не зараховано період навчання (половина строку) в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 по 29.06.2002 рік згідно диплому НОМЕР_1 від 29.06.2002, оскільки навчання перетинається з періодом роботи. Період навчання за денною формою потребує уточнення навчальним закладом.

Зазначає, що враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 69 від 14.02.2025 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697 у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за вислугу років.

Ухвалою суду від 20.08.2025 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залучення, в якості другого відповідача по справі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою від 09.02.2025 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру".

Заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності відповідно до Порядку приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановленого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Так, за результатом її розгляду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 69 від 14.02.2025 про в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697 у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за вислугу років.

Як слідує із вказаного рішення, до страхового стажу та до стажу за вислугу років на прокурорських посадах не зараховано період навчання (половина строку) в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 по 29.06.2002 рік згідно диплому НОМЕР_1 від 29.06.2002, оскільки навчання перетинається з періодом роботи. Період навчання за денною формою потребує уточнення навчальним закладом.

Згідно наданих документів стаж за вислугу років, що дає право на пенсію згідно статті 86 Закону України "Про прокуратуру" складає 23 роки 01 місяць 14 днів, в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів складає 23 роки 01 місяць 14 днів.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначено Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Абзацом 22 статті 1 Закону № 1058-IVвизначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1ст. 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 5ст. 45 Закону № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пенсійне забезпечення прокурорів та працівників прокуратури визначено в Законі України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року (далі - Закон № 1697).

Згідно ч. 1 ст. 86 ЗУ "Про прокуратуру", прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Згідно частини 13 статті 86 Закону України № 1697, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Як зазначалося вище, відповідно до спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в донецькій області від 14.02.2025 №69 позивачу був зарахований стаж роботи на прокурорських посадах 23 роки 03 місяці 14 днів, спірних питань, будь-яких заперечень з цього приводу зі сторони позивачки у його адміністративному позові зазначено не було, як і будь-яких спірних питань, заперечень з боку відповідача щодо періодів роботи позивача на прокурорських посадах та належним чином відображених у його трудовій книжці теж не було зазначено у відзиві на позовну заяву.

Зі спірного рішення слідує, що відповідачем позивачу до її стажу для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", не зараховано період навчання (половина строку) в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 по 29.06.2002 рік згідно диплому НОМЕР_1 від 29.06.2002, оскільки навчання перетинається з періодом роботи. Період навчання за денною формою потребує уточнення навчальним закладом.

Щодо наведеного суд зазначає наступне.

Як слідує із архівної довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № М-159/135 від 10.03.2025 ОСОБА_2 наказом №119-С від 31.07.1997 була зарахована студенткою першого курсу денного факультету №1 (Інститут підготовки кадрів для органів прокуратури України) Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.

Наказом №250-С від 26.06.2022 її було відраховано з академії у зв`язку із закінченням навчання і отриманням повної вищої освіти за спеціальністю "Правознавство" та здобуттям кваліфікації юриста з 30.06.2002.

29.09.2002 їй було видано диплом спеціаліста з відзнакою НОМЕР_1 .

Відмовляючи у зарахуванні половини строку періоду навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 по 29.06.2002 до стажу позивачки, відповідач вказує на те, що навчання перетинається з періодом роботи.

Згідно наявного у матеріалах справи наказу від 20.12.2001 №548-с Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, з урахуванням звернення керівництва Генеральної прокуратури України та прокурора Тернопільської області (лист № 11/321 від 03 грудня 2001) щодо укомплектування органів прокуратури Тернопільської області молодими фахівцями з числа студентів 5 курсу Інституту підготовки кадрів для органів прокуратури Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого у зв`язку з гострою потребою в кадрах, ОСОБА_3 , студентці 5 курсу, у 10 семестрі 2001-2002 навчального року вільне відвідування навчальних занять та зарахування за їх згодою на роботу з 25 грудня поточного року на вакантні прокурорсько-слідчі посади в органи прокуратури Тернопільської області.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що після призначення 28 грудня 2001 року на посаду прокурора вона продовжувала навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого на денній формі навчання, що підтверджується також записом у додатку до диплому.

Суд зазначає, що навіть не враховуючи час навчання після 28 грудня 2001 року, час навчання позивачки у вищому юридичному навчальному закладі денної форми навчання становить 4 роки 3 місяці 28 днів, а для обрахування стажу необхідного для призначення пенсії за вислугою років становить 2 роки та 2 місяці.

Отже, враховуючи те, що половинна часу навчання позивачки у вищому юридичному навчальному закладі денної форми навчання становить 2 роки і 2 місяці, а стаж роботи на посадах прокурорів складає 23 роки 01 місяць 14 днів, всього станом на 09 лютого 2025 року стаж роботи на посадах прокурорів у позивачки становив 25 років та 3 місяці, а тому позивач мала право на призначення пенсії за вислугою років, відповідно до статті 86 Закону №1697.

Отже, суд приходить до висновку, що Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не зараховано половину строку навчання ОСОБА_1 в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 по 28.12.2001 (до призначення на посаду прокурора), а отже рішення №69 від 14.02.2025 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до у вислугу років ОСОБА_1 половину строку навчання на денній формі в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 по 28.12.2001 (до призначення на посаду прокурора) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити з 09.02.2025 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років.

Обраний спосіб захисту є достатнім та належним для ефективного відновлення порушеного права позивачки.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позов задоволено, то відповідно до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягає судовий збір сплачений згідно квитанції від 31.07.2025.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №69 від 14.02.2025 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до у вислугу років ОСОБА_1 половину строку навчання на денній формі в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 по 28.12.2001 (до призначення на посаду прокурора).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити з 09.02.2025 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: вул. Надії Алексєєнко, 106, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49008, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.