Справа № 755/3190/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/3190/24 Суддя (судді) першої інстанції: Марфіна Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Штульман І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач) про скасування постанови серії АНА №1413898 від 10 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії АНА 1413898 від 10 лютого 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. Позивач вважає, що вказана постанова від 10 лютого 2024 року незаконна і необґрунтована, а тому належить до скасування, зважаючи на те, що патрульний поліцейський не взяв до уваги доводи позивача про те, що постанова якою позбавлено його прав керування була оскаржена до апеляційного суду, а відтак, відповідальність за ч. 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може наступити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позиція суду мотивована тим, що спірна постанова, винесена поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції в місті Києві страшим лейтенантом поліції Любецьким Є. С., серії АНА 1413898 від 10 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн, складена у повній відповідності з діючим законодавством.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 грудня 2024 року у справі №755/3190/24; ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити повному обсязі; скасувати постанову серія АНА 1413898 від 10 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з розглядом адміністративної справи, а саме, сплачений судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги, а саме, сплачений судовий збір у розмірі 908 гривень 40 копійок; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі відповідно до остаточних розрахунків.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Оскаржувана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам Закону, яким регулюються правила дорожнього руху, є немотивованою, необґрунтованою. Відповідачем неповно з`ясовані обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідач посилається на обставини, які є недоведеними, які він вважає встановленими, висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідачем не застосовано законодавства, що регулює спірні правовідносини, грубо порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення ним протиправної постанови.

Дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції кваліфіковано не вірно, оскільки на постанову Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року була подана апеляційна скарга, а тому вона не набрала законної сили і ОСОБА_1 мав право керувати транспортним засобом. Законні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутні, тому подія та склад адміністративного правопорушення у даному конкретному випадку відсутні, постанова підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга була подана з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження, остаточного рішення по справі прийнято не було, апеляційна скарга була прийнята та зареєстрована у канцелярії Київського апеляційного суду, тому постанова Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року не набрала законної сили, тобто, на час зупинення 10 лютого 2024 року ОСОБА_1 , він не був позбавлений права керування транспортними засобами.

Крім того, про те, що ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження поновлено та його апеляційну скаргу задоволено, скасовано постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року, та закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення був обізнаний суд першої інстанції.

Виходячи із рішення судді першої інстанції від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 має сплатити штраф за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 20 400 гривень за порушення вимог законодавства яких у нього не існує (тобто притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Безпосередні, безспірні докази вини, протиправності діяння, шкоди та безпосереднього причинно наслідкового зв`язку між діянням та шкодою у матеріалах справи - відсутні. За відсутності хоча б одного елементу вищенаведеного складу - адміністративна відповідальність виключається. Відсутність цих доказів є підставою для скасування оскаржуваної постанови про порушення позивачем вимог ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження; призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 03 вересня 2025 року о 11:50 год.

27 червня 2025 року позивачем подано клопотання.

29 серпня 2025 року відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого просить проводити розгляд справи без його участі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, 10 лютого 2024 року поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції в місті Києві страшим лейтенантом поліції Любецьким Є. С. винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серія АНА №1413898 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн (а.с.5).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 10 лютого 2024 року о 18 год. 35 хв. в місті Києві на мосту імені Патона водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2024 року строком на 1 рік, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України.

Позивач не погоджується з накладеним на нього стягненням та посилаючись на обставини викладені у позовній заяві просить суд скасувати спірну постанову.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам справи, колегія суддів враховує наступне.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до пункту 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За положеннями пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з частинами 1-4 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3, пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Відповідно до вимог частини 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 10 лютого 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року у справі № 757/49439/23-п строком на 1 рік. Відповідні дії кваліфіковано відповідачем як порушення п. 2.1.а Правил дорожнього руху України (а.с.5).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року у справі № 757/49439/23-п на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року у справі № 757/49439/23-п доступна для загального доступу 24 січня 2024 року.

Відповідно до приписів статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року у справі № 757/49439/23-п поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасовано та закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення (а.с.21-24).

Зі змісту наведеної постанови Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року вбачається, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 06 лютого 2024 року (а.с.6); копія постанови Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року вручена позивачу 31 січня 2024 року.

Таким чином, строк апеляційного оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року у справі № 757/49439/23-п тривав до 10 лютого 2024 року включно.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Київського апеляційного суду від 07 травня 2024 року у справі № 757/49439/23-п доступна для загального доступу 22 жовтня 2024 року.

Отже, станом на дату винесення спірної постанови серії АНА №1413898 від 10 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року у справі № 757/49439/23-п не набрала законної сили, оскільки тривав строк її апеляційного оскарження.

Відповідно до положень ч. 4, 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно статті 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, станом на 10 лютого 2024 року ОСОБА_1 не був позбавлений права керування транспортними засобами.

Згідно з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Отже, особа може бути притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за умови встановлення складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, колегія суддів вважає недоведеною вину останнього у вчиненні правопорушення і, як наслідок, наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищезазначене та враховуючи положення статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням постанови про задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Частиною 1 цієї статті передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, з огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 1 514,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 229, 241, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року - скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АНА №1413898 від 10 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Закрити провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту ухвалення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.В. Штульман