Справа № 640/195/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року № 640/195/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд (орфографія, пунктуація та стилістика автора збережені):

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку мені, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), пенсії за вислугу років з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листі від 21.07.2020 № 16017-15955/П-02/8-2600/20;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити з 20.05.2012 ОСОБА_1 та виплачувати пенсію за вислугу років без обмеження граничного розміру, з розрахунку 90 % від суми заробітної плати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 02.01.2009 по 02.01.2010 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з розрахунку 86 % від суми заробітної плати, з 02.01.2010 по 20.05.2012, з розрахунку 88 % від суми заробітної плати, з 20.05.2012 з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії та з виплатою різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум несвоєчасно виплаченої мені пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у найближчий виплатний період однією сумою та без відстрочення такої виплати згідно з Постановами КМУ від 22.08.2018 за № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду" та від 24.12.2019 за № 1088 "Деякі питання виплати пенсії окремим категоріям громадян".

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що на його думку розмір пенсії йому було визначено не правильно, а тому незаконно. На час призначення йому пенсії його стаж роботи на прокурорських посадах становив 13 років і 3 місяці тобто відповідач повинен був призначити йому пенсію у розмірі 86% від суми місячного (чинного) заробітку.

Крім того, після призначення пенсії він продовжив працювати та звільнився на пенсію 15.04.2010, при цьому його спеціальний пенсійний стаж збільшився ще на 1 рік і понад 3 місяці. Враховуючи це, з 02.01.2010 розмір його пенсії повинен був збільшитись ще на 2% та загалом з 02.01.2010 має складати 88% від суми місячного (чинного) заробітку.

Поряд з цим з 05.09.2011 по 30.09.2013 (2 роки 0 місяців та 25 днів) позивач знову працював у Генеральній прокуратурі України на прокурорських посадах. Таким чином, на його думку пенсія повинна була зрости у відсотковому відношенні ще на 2% і скласти із 20.05.2012 загалом 90%.

Натомість відповідачем порушено його конституційне право на пенсійне забезпечення, пенсію в розмірі 90% від суми місячного заробітку не призначено, у зв`язку з чим отримує пенсію із розрахунку 80% від заробітку на час оформлення пенсії.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2021 (суддя Маруліна Л.О.) відкрито провадження в адміністративній справі №640/195/21, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 адміністративну справу №640/195/21 прийнято до провадження судді ОСОБА_2 .

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, справу №640/195/21 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовича А.М.

Ухвалою суду від 18.03.2024 справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 , є пенсіонером органів прокуратури, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 02 січня 2009 року отримує пенсію за вислугою років, призначену на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ у розмірі 80% від заробітної плати.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року у справі № 640/29345/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлене листом від 20.05.2020 № 2600-0306-8/64029 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 16.04.2020 № 21-818зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач 19.06.2020 звернувся до відповідача на електронному порталі Пенсійного Фонду України із заявою про перерахунок розміру пенсії у відсотковому відношенні та встановлення її у розмірі 90%.

Листом від 21.07.2020 № 16017-15955/П-02/8-2600/20 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача. Відмова відповідача мотивована тим, що перерахунки пенсії провадяться відповідно до норм законодавства чинного на дату проведення перерахунку. Відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-УІІ пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною 20 статті 86 Закону передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідач у листі-відмові також указав, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 № 1155 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора України, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур. Згідно п. 7 цієї постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не перерахунку пенсії у відсотковому відношенні та встановлення її у розмірі 90%, позивач звернувся з позовом до суду.

V. Норми права

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень абзацу третього статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-XII (далі - Закон № 1789-XII) в редакції чинній станом на 02.01.2009 року прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Закон № 1789-XII втратив чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, підпункт 1 пункту 3 розділу XII Закону N 1697-VII ( 1697-18 ) від 14.10.2014 (ВВР, 2015, N 2-3, ст.12) із змінами, внесеними згідно з Законом N 578-VIII ( 578-19 ) від 02.07.2015, ВВР, 2015, № 34, ст.336.

Положення абзацу третього статті 50-1 Закону № 1789-XII викладені у наступній редакції прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років;

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

У відповідності до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

15 липня 2015 набрав чинності Закон України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

Згідно частини другої статті 86 Закону № 1697-VII (станом на момент звернення позивача до відповідача - 19.06.2020 року) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною 20 статті 86 Закону передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 № 1155 (далі - Постанова) затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур.

Згідно п. 7 Постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду / погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формуванні державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», а саме п. 1.7 передбачено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

VI. Оцінка суду

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що при розгляді справи підлягає застосуванню законодавство яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 02.01.2009 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Основний розмір пенсії від середнього заробітку 10005,86 грн. Фіксована індексація 288.50 грн. Розмір пенсії з надбавками 10294,36 грн.

У відповідності до положень абзацу третього статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-XII (далі - Закон № 1789-XII) в редакції чинній станом на 02.01.2009 року прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Станом на момент звернення позивача до відповідача - 19.06.2020 року, відповідь відповідача від 21.07.2020 № 16017-15955/П-02/8-2600/20, Закон № 1789-XII втратив чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, підпункт 1 пункту 3 розділу XII Закону N 1697-VII ( 1697-18 ) від 14.10.2014 (ВВР, 2015, N 2-3, ст.12) із змінами, внесеними згідно з Законом N 578-VIII ( 578-19 ) від 02.07.2015, ВВР, 2015, № 34, ст.336.

Положення абзацу третього статті 50-1 Закону № 1789-XII викладені у наступній редакції прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років;

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Судом встановлено та зазначається позивачем у позовній заяві, що позивачу призначено пенсію з 02.01.2009 року із розрахунку 80 відсотків від суми його місячної (чинної) заробітної плати.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на те що соціальні гарантії не можуть бути звужені на підставі положень статті 58 Конституції України, стосовно зазначених доводів суд зазначає таке.

У відповідності до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В обґрунтування вимог про зобов`язання відповідача призначити з 20.05.2012 ОСОБА_1 та виплачувати пенсію за вислугу років з 02.01.2009 по 02.01.2010 року з розрахунку 86 % від суми заробітної плати, з 02.01.2010 по 20.05.2012, з розрахунку 88 % від суми заробітної плати, з 20.05.2012 з розрахунку 90 % від суми заробітної плати позивач зазначає, що стверджує та наводить обґрунтовані доводи про те, що при призначенні йому пенсії в 2009 році її розмір було визначено не правильно.

Разом із тим, позивачем не було оскаржено рішення відповідача про призначення йому пенсії. Звертаючись до суду із даним позовом позивач також не заявляє вимог про оскарження рішення відповідача про призначення йому пенсії.

Також, судом не встановлено, а матеріали справи не містять інформації про перерахунок відповідачем пенсії позивача з розрахунку 86 %, 88 % або 90 % від суми заробітної плати.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач не набув право на призначення/перерахунок пенсії за законом № 1789-XII в іншому розмірі ніж 80 %, посилання позивача на положення частини першої статті 58 Конституції України є безпідставними.

Перерахунки пенсії провадяться відповідно до норм законодавства чинного на дату проведення перерахунку.

15 липня 2015 набрав чинності Закон України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

Згідно частини другої статті 86 Закону № 1697-VII (станом на момент звернення позивача до відповідача - 19.06.2020 року) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи що на дату звернення позивача до відповідача чінна редакція Закону № 1789-XII та Закон № 1697-VII не містила підстав перерахунку пенсії працівникам прокуратури із збільшенням пенсії у відсотках від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати за кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, у відповідача були відсутні встановлені законом підстави для задоволення заяви позивача.

Частиною 20 статті 86 Закону передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 № 1155 (далі - Постанова) затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур.

Згідно п. 7 Постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Відповідно до норм матеріального права, а саме ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду / погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формуванні державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», а саме п. 1.7 передбачено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Таким чином, обов`язковою умовою здійснення перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, на підставі яких має здійснюватися такий перерахунок, а саме довідка про заробітну плату.

При цьому, повноваження щодо видачі та підтвердження суми заробітної плати (посадових окладів, надбавок за вислугу років) належить тільки до органів Прокуратури (Генеральна прокуратура України, Прокуратура м. Києва та ін.), яка видається на підставі особової справи працівника, та чинних нормативно-правових актів, та обов`язково підписується посадовими особами.

При цьому, оскільки судом встановлено, що позивачем не було надано відповідачу разом із заявою про проведення перерахунку пенсії документів, на підставі яких має здійснюватися такий перерахунок у відповідача були відсутні встановлені законом підстави для задоволення заяви позивача.

Разом із тим, позивач не оскаржує рішення про призначення йому пенсії.

Крім того, у частині 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи наведене суд вважає обґрунтованим доводи відповідача, що оскільки чинним Законом України «Про прокуратуру» передбачено, що пенсійне забезпечення здійснюється з розрахунку 60% від заробітної плати, тому відсутні підстави для здійснення позивачу перерахунку зі збільшенням відсотку заробітної плати.

Стосовно позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру пенсії суд зазначає таке.

Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 року передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, судом встановлено, що відповідач не відмовляв позивачу у здійсненні перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру та не застосовував Постанову Кабінету Міністрів №649 від 22.08.2018, якою затверджено «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», і тому дії управління не можуть визнаватися протиправними в зазначеній частині позовних вимог.

Отже, позовна вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років без обмеження її розміру є передчасною, оскільки відповідач не відмовляв у скасування обмеження пенсії позивача та не обмежував розмір пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем у спірних правовідносинах, було дотримано критеріїв правомірності, передбачених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

VIІ. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи, що в задоволенні позову належить відмовити підстави розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.