Справа № 460/3302/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2025 року м. Рівне №460/3302/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, (далі - відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач - 2) про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до пільгового страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 21.03.1994 по 30.06.1994 та з 20.06.2002 по 28.10.2002, до загального страхового стажу - періоду навчання з 02.09.1989 по 28.02.1994;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового страхового стажу за Списком №1 період роботи з 21.03.1994 по 30.06.1994 та з 20.06.2002 по 28.10.2002, до загального страхового стажу період навчання з 02.09.1989 по 28.02.1994;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області від 01.03.2024 №76 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці. зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області призначити та виплачувати з 04.02.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт. професій, посад і показників на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після досягнення відповідного віку позивач звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Відповідач-1 відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач, посилаючись на положення п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) в редакції до внесення змін "Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ, рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, вказує, що має право на пільгову пенсію. Окрім цього, відповідачем-1 не зараховано до страхового стажу період роботи з 21.03.1994 по 30.06.1994 та з 20.06.2002 по 28.10.2002, до загального страхового стажу період навчання з 02.09.1989 року по 28.02.1994. Вважає, що відповідач - 1 протиправно не призначив йому пенсію за віком на пільгових умовах, внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 02.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача-1 надійшов відзив, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними. В обґрунтування заперечень вказано, що станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах у позивача відсутній необхідний пільговий стаж. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, а тому посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 та положення Закону №1788-XII є безпідставними. Крім того позивачу не зараховано до пільгового страхового стажу за Списком №1 періоди роботи з 21.03.1994 по 30.06.1994 та з 20.06.2002 по 28.10.2002, оскільки зазначені періоди не підтвердженні наказами про результати атестації робочого місця. Відповідач-1 просив відмовити в задоволені позову повністю.

Від відповідача-2 надійшов відзив, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними. В обґрунтування заперечень вказано, що станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах у позивача відсутній необхідний пільговий стаж. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, а тому посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 та положення Закону №1788-XII є безпідставними. Відповідач-2 просив відмовити в задоволені позову повністю.

Розглянувши позовну заяву, відзиви, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

02.02.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.а.с.10,11, 69,70).

Зазначена заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області: 08.02.2024 прийнято рішення №76 про відмову у призначенні пенсії за віком (а.с.33).

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Загальний страховий стаж становить 30 років 11 місяців.

Пільговий стаж становить 0 років 0 місяців 0 днів.

У рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1987 по 28.02.1994 згідно довідки яку видано Обнінським інститутом атомної енергетики від 18.03.2020 №06-434, оскільки документ потребує легалізації (проставлення апостилю) та до пільгового стажу, зокрема, не зараховано період роботи з 21.03.1994 по 30.06.1994 згідно довідки АТ "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" філія "ВП "Рівненська атомна електрична станція" від 01.02.2024 №51, оскільки зазначена посада у довідці (інженер І категорії) не відповідає посаді зазначеної в переліку атестаційних посад (інженер експлантаційної установки, інженер з керуванням реактору, інженер по роботі з ДАНУ); період роботи з 04.01.1999 по 30.03.2003 згідно довідки АТ "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" філія "ВП "Рівненська атомна електрична станція" від 01.02.2024 №51, оскільки відсутня інформація щодо проведення атестації робочого місця інженера з аналізу результатів контролю металу 1 категорії за вказаний період; період роботи з 31.03.2003 по 09.01.2005 згідно довідки АТ "НАБК "ЕНЕРГОАТОМ" філія "ВП "Рівненська атомна електрична станція" від 01.02.2024 №51, оскільки відповідно 20 переліку атестаційних місць значаться - інженери, а у до довідці - начальник відділу.

Після надходження акту перевірки пільгової довідки, право на призначення пенсії на пільгових умовах буде переглянуто (запит на перевірку пільгової довідки від 02.02.2024 №1584/02-16).

23.02.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.38).

Зазначена заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області: 01.03.2024 прийнято рішення №76 про відмову у призначенні пенсії за віком (а.с.41).

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Загальний страховий стаж становить 31 рік 09 місяців 10 днів.

Пільговий стаж становить 05 років 07 місяців 28 днів.

У рішенні зазначено, що до пільгового стажу, зокрема, не зараховано періоди роботи з 21.03.1994 по 30.06.1994, з 20.06.2002 по 28.10.2002, оскільки зазначені періоди не підтвердженні наказами про результати атестації робочого місця.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та дії щодо незарахування до загального страхового стажу періоду навчання з 02.09.1989 по 28.02.1994 та до пільгового стажу періоду роботи з 21.03.1994 по 30.06.1994 та з 20.06.2002 по 28.10.2002 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004.

Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

11.10.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), яким Закон №1058-ІV доповнено Розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Так, ч.1 ст.114 Закону №1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Водночас, до внесення відповідних змін у Закон №1058-ІV питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 визначалося Законом №1788-XII, який залишається чинним на день виникнення спірних правовідносин.

За приписами ст.12 Закону №1788-XII, право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом "а" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

Таким чином, зазначена норма передбачає зміст, ідентичний пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 врегульовано положеннями двох нормативно-правових актів, а саме: статтею 114 Закону №1058-ІV в редакції Закону №2148-VIII та статтею 13 Закону №1788-XII в редакції Закону №213-VІІІ.

Водночас, Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення статті 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ (п.1).

Стаття 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, які визнані неконституційними, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (п.2).

Пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визначено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Згідно з положеннями Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені (ст.151-2).

Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку (ст.152).

Отже, вказаним Рішенням Конституційного Суду України відновлено дію, зокрема, пункту "а" частини першої статті 13 Закону №1788-XII, які з 23.01.2020 є чинними у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Водночас, Закон №2148-VIII, яким внесено зміни до Закону №1058-ІV, зокрема, статті 114, на предмет конституційності не перевірявся.

За таких обставин, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, для жінок після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, в той час, як положення Закону №1058-ІV визначають таке право для жінок після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відтак, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ (з урахуванням Рішення №1-р/2020) та Закону №1058-ІV в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах та стажу роботи.

Оскільки норми вказаних законів регулюють одне і те ж коло відносин, то ці норми суперечать одна одній.

Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (№11-1207апп19) сформовано правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (п.56).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за наведеного правового регулювання застосуванню у цій справі підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV, оскільки положення пункту "а" частини першої статті 13 Закону №1788-XII визначає більш сприятливі умови для чоловіків при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 (№11-209заі21), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Що стосується позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду роботи 21.03.1994 по 30.06.1994 та з 20.06.2002 по 28.10.2002, суд зазначає таке.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Таким чином, документами, які підтверджують участь особи на виробництві, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка, яка видається, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 22.11.2018 у справі №822/1241/15.

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 (дата заповнення 12.12.1995) (а.а.с.43-45), ОСОБА_1 , зокрема у період з 21.03.1994 до 30.06.1994 працював у відділі ядерної безпеки інженером ІІ категорії в лабораторії діагностики за контрактом. Підстава: наказ 422м від 17.03.1994, наказ 1040м від 30.06.1994 (записи №03, 04).

Згідно із довідкою АТ "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" філія "ВП "Рівненська атомна електростанція" від 01.02.2024 №51 (а.с.18) про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з:

- 21.03.1994 по 30.06.1994 був постійно зайнятий на експлуатації, ремонті і налагодженні технологічного обладнання, вентиляції систем управління, приладів технологічного та радіаційного контролю, на роботах по виведенню із експлуатації атомних реакторів різного призначення і атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості у відділі ядерної безпеки лабораторії діагностики на посаді інженера ІІІ категорії, що передбачена Списком №1, розділ ХХІV-6 п.541, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162;

- 04.01.1999 по 30.03.2003 був зайнятий експлуатацією, ремонтом та налагодженням технологічного устаткування, вентиляції, систем керування, приладів технологічного та радіаційного контролю, на роботах з виведення з експлуатації атомних реакторів різного призначення та атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості в Управлінні технічного та експлуатаційного контролю Центру автоматизованих дистанційних систем контролю групи збору даних та налізу результатів контролю на посаді інженера з аналізу результатів контролю металу І категорії, що передбачена Списком №1, розділ ХХІV-6 п.24.6-1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;

- 31.03.2003 по 09.01.2005 був постійно зайнятий експлуатацією, ремонтом та налагодженням технологічного устаткування, вентиляції, систем керування, приладів технологічного та радіаційного контролю, на роботах з виведення з експлуатації атомних реакторів різного призначення та атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості в Управлінні технічного та експлуатаційного контролю відділу з контролю металів та зварювання на посаді начальника відділу, що передбачена Списком №1, розділ ХХІV-6 п.24.6-1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

За період роботи пільговий стаж для призначення пенсії складає: 06 років 03 місяці 17 днів.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.03.2024 №76, до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 21.03.1994 по 30.06.1994 та з 20.06.2002 по 28.10.2002, оскільки зазначені періоди не підтверджені наказами про результати атестації робочого місця (а.с.41).

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд вважає, що на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Таким чином, записи трудової книжки та уточнюючої довідки повністю підтверджують період роботи позивача, зокрема у період з 21.03.1994 по 30.06.1994, з 20.06.2002 по 28.10.2002.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Згідно з пунктом 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Судом встановлено, що результати атестації затверджено наказами від 20.06.1997 від 29.10.2002 №3251, у яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема, за Списком №1 згідно з додатком №1 до наказу №1377 від 20.06.1197 (а.а.с.19-23).

Наказом від 17.11.2003 №4836 "Про надання додаткової відпустки та Переліки професій і посад на пільгове пенсійне забезпечення" затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 згідно з додатком №1 до наказу №4836 від 17.11.2003 (а.а.с.28-30, зворот).

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі Порядок №442).

Відповідно до пункту 2 Порядку №442, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442, атестація проводиться не рідше, ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці (пункт 6 Порядку №442).

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 та №2, робоче місце за якою підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 №2694-XII, працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19), що враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Відтак, суд дійшов висновку, що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний при обчисленні пільгового стажу врахувати період роботи позивача у АТ "НАЕК"ЕНЕРГОАТОМ" філія "ВП "Рівненська атомна електростанція" з 21.09.1994 до 30.06.1994, з 20.06.2002 до 28.10.2002, що складає 07 місяців 19 днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії (02.02.2024) - досягнув віку 53 років.

За змістом оспорюваного рішення, позивач має страховий стаж 31 рік 9 місяців 28 днів, з яких пільговий (робота за Списком №1) 05 років 07 місяців 28 днів, при необхідному стажу роботи не менше 20 років, з яких пільгового не менше 10 років.

При цьому, за приписами ст.13 Закону №1788-XII (в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ), працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

За приписами ст.12 Закону №1788-XII (в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ), право на пенсію за віком мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Судом встановлено, що станом на дату прийняття відповідачем-1 спірного рішення пільговий стаж (при мінімально необхідному 10 років) ОСОБА_1 складав 05 років 07 місяців 28 днів, зарахованих відповідачем-1, та 7 місяців 19 днів протиправно ним не зарахованих, що в загальному обчисленні пільгового стажу складає 06 років 03 місяці 17 днів.

Таким чином, з урахуванням наявного пільгового стажу зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам, позивач набув права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.ст.12, 13 Закону №1788-XII та з урахуванням норм ст.26 Закону №1058-IV у 54 роки (60-6).

Суд встановив, що пенсійного віку 54 роки позивач досягнув 03.02.2024.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії (02.02.2024) - не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку (03.02.2024), то, враховуючи положення ст.45 Закону №1058-IV, пенсія позивачу повинна бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 04.02.2024.

Що стосується позовних вимог зарахувати до загального страхового стажу період навчання з 02.09.1989 по 28.02.1994, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначає стаття 24 Закону №1058-ІV.

Згідно з ч.1, 2 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

За приписами ст.56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п.8 Порядку №637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно з дипломом від 25.02.1994 НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 1987 по 1984 роки навчався у Обнінському інституті атомної енергетики (російська федерація) (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва Міністерства освіти і науки України від 23.04.2020 №N-5103-20, про визнання в Україні іноземного диплому, диплом НОМЕР_2 виданий ОСОБА_1 Обнінським інститутом атомної енергетики (м.Обнінськ, російська федерація) 25.02.1994, визнано еквівалентним відповідно до системи освіти України та дає право на працевлаштування та продовження навчання відповідно до чинного законодавства (а.с.13).

Підстава для прийняття рішення: Угода між Кабінетом Міністрів України і Урядом російської федерації про взаємне визнання та еквівалентність документів про освіту і вчені звання від 26.05.2000; Закон України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 №1556- VII.

Згідно із довідкою ДП "Інформаційно-іміджевий центр Міністерства освіти і науки України від 26.01.2024 №20.4.2/58, факт навчання ОСОБА_1 в Обнінському інституті атомної енергетики у період з 1987 по 1994 та факт видачі диплома НОМЕР_2 , реєстр №70 від 25.02.1994 підтверджується листом - відповіддю Обнінського інституту атомної енергетики - філії федеральної державної атомної освітньої установи вищої освіти "Національний дослідницький ядерний університет "МИФИ" №06-434 від 18.03.2020 (Архівна довідка про період навчання та підтвердження диплома) (а.с.14).

Відповідно до архівної довідки про період навчання та підтвердження диплома Обнінського інституту атомної енергетики - філії федеральної державної атомної освітньої установи вищої освіти "Національний дослідницький ядерний університет "МИФИ" №06-434 від 18.03.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався на денній формі навчання в Обнінському інституті атомної енергетики з 01.09.1987 (наказ №206 від 30.07.1987) по 28.02.1994 (наказ №60 від 25.02.1994) (а.а.с.15, 16).

Поряд з цим, судом встановлено, що відповідно до форми РС-право №76 органу Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зараховано до загального страхового стажу період навчання в Обнінському інституті атомної енергетики у період з 02.09.1989 до 28.02.1994. (а.с.42).

Суд звертає увагу на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації Верховною Радою України прийнято Закон України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року" від 01.12.2022 №2783-IX.

Це означає, що, починаючи з 23 грудня 2022 року (набрання чинності цього закону), правові відносини з російською федерацією та республікою білорусь зупинені офіційно, а тому жодні запити на отримання правової допомоги виконуватись не будуть. Дія Конвенції 1993 року не застосовується у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь й щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених у вказаних країнах, незалежно від дати їх видачі, посвідчення.

Відповідно, отримати інформацію із архіву Обнінського інституту атомної енергетики - філії федеральної державної атомної освітньої установи вищої освіти "Національний дослідницький ядерний університет "МИФИ" щодо навчання ОСОБА_1 в Обнінському інституті атомної енергетики у період з 02.09.1989 по 28.02.1994 можливість відсутня, що унеможливлює надання органу Пенсійного фонду саме довідки, що підтверджує навчання.

Згідно з п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з нормами п.4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Зважаючи на те, що інші документи надані позивачем про його навчання в Обнінському інституті атомної енергетики отримані у законний спосіб, а відомості, зазначені у таких документах, ніким не спростовані, останні мають бути враховані для призначення пенсії позивачу.

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до загального страхового стажу період навчання позивача в Обнінському інституті атомної енергетики у період з 02.09.1989 по 28.02.1994.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, частиною другою статті 245 КАС України, передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (п.3); про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п.4), або застосувавши інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п.10).

При визначенні територіального органу Пенсійного фонду України, який має обов`язок поновлення порушеного права позивача, суд враховує положення абз.1 п.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), згідно з яким заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абз.14 п.4.2 Порядку №22-1).

Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати оспорюване рішення, а відновлення прав здійснити шляхом зобов`язання відповідача-1 вчинити необхідні дії щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ, зарахувавши до пільгового стажу загального страхового стажу період роботи за Списком №1 період роботи з 21.03.1994 по 30.06.1994 та з 20.06.2002 по 28.10.2002 та до загального страхового стажу період навчання з 02.09.1989 року по 28.02.1994 та зобов`язати відповідача-2 виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому позов підлягає до задоволення.

Враховуючи вимоги ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії від 01.03.2024 №76.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 з 04 лютого 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши до його загального страхового стажу період навчання в Обнінському інституті атомної енергетики з 02.09.1989 до 28.02.1994, відповідно до диплому НОМЕР_2 від 25.02.1994 та до пільгового стажу за Списком №1 період роботи в АТ "НАЕК"ЕНЕРГОАТОМ" філія "ВП "Рівненська атомна електростанція" з 21.03.1994 до 30.06.1994, з 20.06.2002 до 28.10.2002 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1995 та довідки АТ "НАЕК"ЕНЕРГОАТОМ" філія "ВП "Рівненська атомна електростанція" від 01.02.2024 №51.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 04 лютого 2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати із сплати судового збору у сумі 2422,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул.Гоголя, буд.34, м.Полтава, Полтавська область, 36014; ідентифікаційний код юридичної особи 13967927).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Борисенка Олександра, буд.7, м.Рівне, Рівненська область, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 21084076).

Рішення складено 04 вересня 2025 року.

Суддя О.М. Дудар