Справа № 640/21042/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/21042/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Зеленов А.С.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

03 вересня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року (ухвалена в м. Донецьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Одеського окружного адміністративного суду, П`ятого апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Міністерства соціальної політики України, Національного антикорупційного бюро України, Шостого апеляційного адміністративного суду про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, Одеського окружного адміністративного суду, П`ятого апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Міністерства соціальної політики України, Національного антикорупційного бюро України, Шостого апеляційного адміністративного суду про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

15.07.2025 року та 16.07.2025 року від Одеського окружного адміністративного суду, П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшли відзив на апеляційну скаргу, в яких зазначено про безпідставність їх доводів.

16.07.2025 року та 17.07.2025 року до суду від позивача надійшли відповіді на відзив.

Сьомий апеляційний адміністративний суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзивів та відповідей на відзиви, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Пенсійного фонду України, Одеського окружного адміністративного суду, П`ятого апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Міністерства соціальної політики України, Національного антикорупційного бюро України, Шостого апеляційного адміністративного суду в якому просить відкрити провадження по справі, з метою спільними зусиллями позивача та відповідачів, за участю судді - спробувати, в юрисдикції України, усунути стан суверенного дефолту держава Україна (боржника в розумінні Ст.510 ЦКУ) перед кредитором ОСОБА_1 ..

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022 залишено позовну заяву без руху у зв`язку з тим, що прохальна частина позову не містила чіткого визначення судового захисту, оскільки не вказано, які саме дії чи бездіяльність конкретно по кожному відповідачу оскаржуються, тому позивачу було слід визначитися з питанням щодо заявлених позовних вимог із зазначенням які протиправні дії вчинені відповідачем, чи допущена протиправна бездіяльність або прийнято протиправне рішення та із зазначенням чіткого та зрозумілого змісту позовних вимог. У зв`язку з чим вказаною ухвалою суду від 14.12.2022 визначено, що виявлений недолік необхідно усунути шляхом надання уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України, встановлено позивачу строк у десять днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, попереджено про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Матеріали адміністративної справи №640/21042/22 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Одеського окружного адміністративного суду, П`ятого апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Міністерства соціальної політики України, Національного антикорупційного бюро України, Шостого апеляційного адміністративного суду про зобов`язання вчинити дії скеровано до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/21042/22 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Одеського окружного адміністративного суду, П`ятого апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Міністерства соціальної політики України, Національного антикорупційного бюро України, Шостого апеляційного адміністративного суду про зобов`язання вчинити дії.

Перевіряючи питання усунення позивачем виявлених недоліків позовної заяви згідно ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022, суд встановив, що такі недоліки не є усунутими. У зв`язку з чим вищевказаною ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 було продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022 на п`ять днів з дня отримання цієї ухвали суду.

17.03.2025 від позивача до суду надійшла заява, в якій позивач просив:

- витребувати та безпосередньо дослідити в якості доказів по справі № 640/21042/22 всі матеріали по справам № 420/7299/20; № 420/903/21; № 420/2780/22; № 640/13731/22; №320/11185/24;

- виявити та витребувати інші документи що можуть знаходитися у відповідачів та свідчити про порушення прав позивача;

- самостійно визначити та здійснити необхідний та достатній спосіб ефективного правового захисту прав позивача та законних інтересів.

Вважаючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви згідно ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022, суд встановив, що такі недоліки не є усунутими, у зв`язку з чим ухвалою суду від 24 березня 2025 року повернув позовну заяву позивачу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Варто зауважити, що зміст позову складають два елемента - підстава та предмет позову. Підставою адміністративного позову є юридичні факти, на яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача, тобто юридичні факти, з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Зазначення підстави позову сприяє встановленню спірних правовідносин та можливості прийняття справи до провадження суду. Предметом позову є та конкретна матеріально-правова вимога до відповідача, яка випливає із спірного матеріального публічно-правового відношення та з приводу якої адміністративний суд має прийняти рішення.

Відповідно до положень частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно частиною 1 статті 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

При цьому, предметом оскарження до адміністративного суду у розумінні частини 1 статті 5 КАС України можуть бути рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а позовні вимоги про зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом поновлення порушених прав позивача, які мають бути похідними від основної вимоги про визнання протиправним відповідного рішення, дій чи бездіяльності відповідача.

Варто зазначити, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Судова колегія звертає увагу, що у заяві від 17.03.2025 позивач зазначав про незрозумілість ухвали від 14.12.2022 Окружного адміністративного суду міста Києва та неможливість отримати роз`яснення змісту вказаної ухвали у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом; Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Як вже було зазначено вище, матеріали адміністративної справи №640/21042/22 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Одеського окружного адміністративного суду, П`ятого апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Міністерства соціальної політики України, Національного антикорупційного бюро України, Шостого апеляційного адміністративного суду про зобов`язання вчинити дії скеровано до Київського окружного адміністративного суду.

Отже, позивач не був позбавлений можливості звернутись до Київського окружного адміністративного суду щодо роз`яснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022 про залишення позову без руху. На підтвердження чого, згідно відкритих даних, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість винесених ухвал Київського окружного адміністративного суду щодо роз`яснень судових рішень Окружного адміністративного суду міста Києва (наприклад, ухвала від 04 грудня 2023 року у справі № 640/7057/22, ухвала від 15.08.2024 по справі 640/7784/22 тощо).

Крім того, суд наголошує, що з метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до правосуддя, ухвалою суду від 12.03.2025, зокрема було продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали суду від 14.12.2022 на п`ять днів з дня отримання ухвали суду від 12.03.2025.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022 позивачем не виконано належним чином та недоліки позовної заяви не усунуто у той спосіб, який визначено судом.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

За правилами передбаченими частинами 5 та 6 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене і беручи до уваги те, що позивач не усунув в повному обсязі недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовну заяву належить повернути позивачеві на підставі вищезазначених положень закону.

Окремо суд зауважує, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Сторона, яка задіяна у судовому розгляді справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 37 рішення від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Колегія суддів вважає, що повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з невиконанням ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви переслідує легітимну мету та має розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Адже розгляд позовної заяви, яка складена без дотримання вимог КАС, не передбачений положеннями процесуального законодавства. Позивач був повідомлений про наслідки неусунення недоліків у встановлений судом строк і мав реальну можливість їх усунути у визначений судом спосіб, чого, однак, не зробив.

Отже, рішення про повернення позовної заяви зумовлене не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення позивача до суду, а лише невиконанням ним процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання позовної заяви.

Крім того, суд першої інстанції вірно роз`яснив позивачу його право на звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Моніч Б.С.