Справа № 280/9831/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 280/9831/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року (суддя Конишева О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.02.2024 по 29.02.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.02.2024 по 29.02.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що командування військової частини НОМЕР_1 за відсутності підтверджуючих документів про проходження лікування ОСОБА_1 не знало і не могло знати про його подальше місцезнаходження, а тому були вжиті відповідні заходи.

Що стосується спірного періоду стаціонарного лікування позивача в закладах охорони здоров`я про які зазначає позивач в поданій позовній заяві, то у позивача відсутні підстав для отримання відповідних виплат з розрахунку 100000грн., оскільки він не надав до відповідача виписок стаціонарного хворого про лікування на стаціонарному відділенні після отриманих поранень.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про обставини травми №1311 від 01.02.2024 року позивач під час проходження військової служби, 14.01.2024 року, отримав обмороження передніх відділів обох стоп 3-4 ст. За обставин: «безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , під час тривалого виконання бойового завдання при низьких температурах поблизу н.п. Синьківка Харківської області внаслідок ураження холодом. Травмування не пов`язане із використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту.»

У зв`язку з цим проходив стаціонарне лікування у медичних закладах системи охорони здоров`я України в період з 20.01.2024 року по 02.02.2024 року, в період з 02.02.2024 року по 29.02.2024 року та перебував у відпустці за станом здоров`я з 01.03.2024 року по 30.03.2024 року, що підтверджується довідкою ВЛК №110 від 29.02.2024 року.

27.06.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, зокрема, нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі згідно з Постановою № 168 від 28.02.2022 пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 17.01.2024 по 19.01.2024 рік, 20.01.2024 по 02.02.2024 рік, з 02.02.2024 року по 29.02.2024 рік, 04.03.2024 по 22.03.2024 рік; у відпустці за станом здоров`я рекомендовану довідкою ВЛК № 110 від 29.02.2024 року; у відпустці за станом здоров`я рекомендовану довідкою ВЛК № 2681 від 03.04.2024 року; у відпустці за станом здоров`я рекомендовану довідкою ВЛК № 3503 від 30.04.2024 року.

Відповідач листом від 13.09.2024 повідомив позивача, що згідно довідки про обставини травми 14.01.2024 року під час безпосередньої участі у бойових діях щодо захисту територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації проти України у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав обмороження передніх відділів двох стоп, у зв`язку з цим проходив стаціонарне лікування у медичних закладах системи охорони здоров`я України в період з 20.01.2024 року по 02.02.2024 року, в період з 02.02.2024 року по 29.02.2024 року та перебував у відпустці за станом здоров`я з 01.03.2024 року по 30.03.2024 року, що підтверджується довідкою ВЛК №110 від 29.02.2024 року. Однак, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №91 від 31.03.2024 року після проходження лікування ОСОБА_1 не з`явився до місця тимчасового розташування підрозділу та не надав жодних документів медичного характеру щодо проходження подальшого стаціонарного лікування та належні докази поважності причин нез`явлення в розташування військової частини НОМЕР_1 . На телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідав. Враховуючи вищезазначені обставини посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було подано відповідний рапорт та призначено службове розслідування з даного факту. Відповідно до витягу із наказу командира військової частими НОМЕР_1 №91 від 31.03.2024 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не прибув до військової частини, йому було призупинено строк військової служби та виплату грошового забезпечення. 12.07.2024 року, через три місяці після проведення службового розслідування військова частина НОМЕР_1 отримала заяву адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року з доданими до заяви копіями документів, які начебто підтверджують поважність нез`явлення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з проходженням лікування в медичних закладах системи охорони здоров`я України.

Згідно висновку довідки військово-лікарської комісії №2681 від 03 квітня 2024 року, доданої до документів ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на ЗО (тридцять) календарних днів.

На підставі отриманої довідки військово-лікарської комісії №2681 від 03 квітня 2024 року про те, що ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 (тридцять) календарних днів, останній не повідомляв командування військової частини.

Командування військової частини НОМЕР_1 за відсутності підтверджуючих документів про проходження лікування ОСОБА_1 не знало і не могло знати про його подальше місцезнаходження, а тому були вжиті відповідні заходи.

Щодо виплати додаткової винагороди повідомляємо, що згідно довідки №133/7414 від 02.09.2024 року ОСОБА_1 було виплачено додаткову винагороду за січень 2024 року в розмірі 100000 гри. та за лютий 2024 року в розмірі 17241,38, після чого додаткова винагорода та грошове забезпечення не виплачувалось у зв`язку з тим. що ОСОБА_1 не подав документи підтверджуючі перебування на лікуванні та призупиненням військової служби внаслідок його неприбуття до місця розташування підрозділу.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №236 від 21.08.2024 року ОСОБА_1 звільнено у відставку за станом здоров`я та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача стосовно ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди у відповідності до пункту першого Постанови №168 у період з 01.02.2024 по 29.02.2024 протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність бездіяльності не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року ухвалена постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 1 постанови № 168 в редакції, чинній у спірній період, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення № 912/з/29 від 23 червня 2022 року, пунктом 7 якого визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії)

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, пунктом 10 розділу 34 якого встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до пункту 11 розділу 34 Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем травми під час захисту Батьківщини.

Судом вірно враховано, що для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн., у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як: отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. на підставі довідки про отримання травми.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки про обставини травми 14.01.2024 року під час безпосередньої участі у бойових діях щодо захисту територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації проти України у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 позивач отримав обмороження передніх відділів двох стоп, у зв`язку з цим проходив стаціонарне лікування у медичних закладах системи охорони здоров`я України в період з 20.01.2024 року по 02.02.2024 року, в період з 02.02.2024 року по 29.02.2024 року та перебував у відпустці за станом здоров`я з 01.03.2024 року по 30.03.2024 року, що підтверджується довідкою ВЛК №110 від 29.02.2024 року.

Травмування не пов`язане із використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту.

Судом було зроблено обґрунтований висновок, що за спірний період позивачу мала бути нарахована додаткова винагорода згідно з Постановою №168.

Згідно з пунктом 15 Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Відповідно до абзаців 1-5 частини 2 статті 24 Закону № 2232-XII військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позовні вимоги не стосуються періоду самовільного залишення служби позивачем (з 31.03.2024), тому посилання відповідача на пункт 15 Порядку №260 є безпідставним, оскільки на час виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору у цій справі, позивач перебував на лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

За спірний період з 01.02.2024 по 29.02.2024 позивач мав право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 03 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай