Справа № 320/41986/25
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про самовідвід судді

03 вересня 2025 року 320/41986/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши заяву судді Щавінського В.Р. про самовідвід в адміністративній справі за позовом Громадської організації Центр правозахисту та взаємодії до Національного антикорупційного бюро, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокуратури, Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Громадська організації Центр правозахисту та взаємодії звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного антикорупційного бюро, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокуратури, Генерального прокурора з вимогами:

- зобов`язати Національне антикорупційне бюро допустити ОСОБА_1 до наступного етапу конкурсу на зайняття посади детектива Національного бюро Третього підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (з наданням робочого місця у м. Харкові) та провести службову перевірку за фактом перешкоджання моїй участі у конкурсі з корупційних мотивів;

- зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів допустити ОСОБА_1 до наступного етапу добору кандидатів на 230 посад прокурорів окружних прокуратур, оголошеного рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №178дк-25 від 30 червня 2025;

- зобов`язати Генерального прокурора провести службове розслідування за фактом перешкоджання з корупційних мотивів позивачу у участі у конкурсах на зайняття вакантних посад, в тому числі по справам про НСРД, які затверджують прокурори.

21.08.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено справу №320/41986/25 на суддю Щавінського В.Р. та відповідно до журналу передачі документів №5525 від 21.08.2025 передано на розгляд судді Щавінському В.Р. 25.08.2025, про що свідчить підпис секретаря судового засідання Ставничого Н.В. в зазначеному журналі.

29.08.2025 через систему Електронний суд надійшла заява Ярмоли О.Я. про відвід судді Щавінського В.Р.

В обґрунтування заяви позивач посилається на порушення, на його думку, суддею Щавінським В.Р. норм ст.ст. 168-170 КАС України. Вказане порушення виразилось у тому, що станом на 20.08.2205 не винесена ухвала про подальший рух справи. Зазначає, що суддя Щавінський В.Р. перешкоджає його праву на працю та викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Щавінського В.Р. у справі №320/41986/25, матеріали адміністративної справи №320/41986/25 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 01.09.2025 вирішення питання про відвід судді Щавінського В.Р. передано судді Київського окружного адміністративного суду Білоус А.Ю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника Громадської організації Центр правозахисту та взаємодії Ярмоли О.В. про відвід судді Щавінського В.Р. та передано адміністративну справу №320/41986/25 для продовження розгляду.

03.09.2025 суддя Щавінський В.Р. подав заяву про самовідвід, яка обґрунтувана тим, що зокрема, із заяви представника Громадської організації Центр правозахисту та взаємодії Ярмоли О.В. про відвід судді Щавінського В.Р. вбачається, що суддя під час розгляду даної справи порушує норми процесуального права, строки розгляду справи, що на думку позивача, викликає у нього сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Щавінського В.Р.

При вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді Щавінського В.Р., що передумовою для виникнення у позивача сумнівів у неупередженості судді слугували такі підстави:

- прийняття процесуальних рішень не в строк передбачений КАС України;

- перешкоджання суддею його права на працю.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відтак, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді, та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Le , Van Leuveni De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersac vs Belgium) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорі викликати в учасників процесу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі ж самі висновки містяться в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Зокрема у рішенні у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", яким Європейський суд з прав людини вказав те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Пунктом 2 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігачів могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Виходячи з цих принципів, суддя зобов`язаний заявити самовідвід для забезпечення принципу безсторонності судді, а не сприяти складенню протоколу про адміністративне правопорушення щодо заявника за неповагу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так як позивачем у справі №320/41986/25 Ярмолою О.В. умисно створені підстави та обставини за яких, у випадку продовження розгляду справи головуючим суддею Щавінським В.Р., може виникнути обґрунтований сумнів у безсторонності та неупередженості судді при розгляді вказаної справи, зокрема, що суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р. за створених представником позивача обставин, зможе ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у даній справі, хоча і не існує доказів в упередженості та зацікавленості судді, а тому, задля виключення сумнівів, суд дійшов висновку про задоволення самовідводу головуючого судді у даній справі.

Керуючись статтями 36, 39-41, 241-243, 248, 256, 294 КАС України, суд

у х в а л и в:

Заяву судді Київського окружного адміністративного суду Щавінського В.Р. про самовідвід у справі №320/41986/25 - задовольнити.

Матеріали адміністративної справи №320/41986/25 за позовом Громадської організації Центр правозахисту та взаємодії до Національного антикорупційного бюро, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокуратури, Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Щавінський В.Р.