Справа № 460/10058/25
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/10058/25 пров. № А/857/33510/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Глушка І.В., Пліша М.А.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Іщук Л. П., у справі за апеляційними скаргами фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року та на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі № 460/10058/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особипідприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

08.08.2025 Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі № 460/10058/25.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025 дану справу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Іщук Л. П., судді Обрізко І. М., Пліш М.А.

11.08.2025 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді Іщук Л. П., суддів Обрізка І.М., Пліша М.А. від розгляду справи № 460/10058/25, яка мотивована тим, що апеляційна скарга не була зареєстрована у день її надходження до суду.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2025 року заявлений відвід головуючому судді Іщук Л. П., суддям Обрізку І.М., Плішу М.А. від розгляду справи № 460/10058/25 визнано необґрунтованим. Питання про вирішення відводу передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2025 у задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Іщук Лариси Петрівни, суддів Обрізка Ігоря Михайловича, Пліша Михайла Антоновича у справі № 460/10058/25 відмовлено.

21.08.2025 Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі № 460/10058/25.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.08.2025 дану справу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Іщук Л. П., судді Обрізко І. М., Пліш М.А.

26.08.2025 Восьмим апеляційним адміністративним судом витребувано з Рівненського окружного адміністративного суду матеріали справи № 460/10058/25.

02.09.2025 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Іщук Л. П. від розгляду справи № 460/10058/25, яка мотивована тим, що дана справа повинна розглядатися виключно в електронній формі, а головуючим суддею не доведено, що з 08.08.2025 відсутня можливість розгляду справи в електронній формі. Вважає, що зазначені дії головуючого судді Іщук Л.П. свідчать про необгрунтоване затягування розгляду справи №460/10058/25 та викликають сумнів у апелянта в неупередженості та об`єктивності судді Іщук Л.П.

Вирішуючи подану заяву про відвід, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів.

У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Крім того, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Як встановлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведене свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід повинен бути вмотивованим.

Колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 10 лютого 2021 року у справі №9901/224/20, де вказано, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Разом з тим, підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Питання про існування фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не лише має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене».

Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Для забезпечення умов, за яких у скаржника не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом та у зв`язку з тим, що це повторний заявлений відвід, колегія суддів вважає за необхідне заяву про відвід головуючого судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Іщук Л. П. задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення відводу одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі за апеляційними скаргами фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року та на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі № 460/10058/25 задовольнити.

Відвести суддю-доповідача Восьмого апеляційного адміністративного суду Іщук Ларису Петрівну від розгляду справи № 460/10058/25.

Справу за апеляційними скаргами фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року та на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі № 460/10058/25 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення головуючого судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. В. Глушко
М. А. Пліш