Справа № 620/12446/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії заступника начальника відділу перерахунку пенсій №3 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУПФУ в Донецькій області від 16.05.2024 №56 про відмову їй в проведенні перерахунку пенсій;

- зобов`язати ГУПФУ в Чернігівській області здійснити їй перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII ''Про прокуратуру'', з 13.05.2024 на підставі заяви від 13.05.2024 та довідки Чернігівської обласної прокуратури №21-59 від 29.04.2024, з урахуванням всіх складових заробітної плати за посадою прокурора прокуратури у розмірі 90%;

- зобов`язати ГУПФУ в Чернігівській області виплатити їй різницю по пенсії за вислугу років, тобто за минулий час менш як за 12 місяців, з урахуванням проведеного перерахунку пенсії за вислугою років та отриманих виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до статті 86 Закону України №1697-VII «Про прокуратуру», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, вона має право на перерахунок пенсії відповідно до поданої довідки та виплату різниці в пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.05.2024 №56 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2024 про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення у частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення про закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, відповідно до повідомлення ГУПФУ в Чернігівській області здійснено доопрацювання заяви позивача по новому виплатному циклу. Зазначає, що станом на дату подачі позовної заяви та на дату розгляду справи в суді першої інстанції був відсутній предмет спору, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було проведено позивачу вказаний перерахунок з 13.05.2024.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 20).

Наразі, позивач працює на посаді прокурора, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», що сторонами не заперечується.

Так, 29.04.2024 Чернігівською обласною прокуратурою видано ОСОБА_1 довідку №21-59 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними станом на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою (а.с. 11).

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звернулась до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням заробітку (а.с. 59-60).

Вказана заява розглянута за екстериторіальним принципом ГУПФУ в Донецькій області, яке 16.05.2024 прийняло рішення №56 про відмову в перерахунку пенсії, покликаючись на те, що заявниця на день звернення за перерахунком працює на посаді прокурора та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 10). Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 12.06.2024 (а.с. 8).

28.06.2024 ОСОБА_1 звернулась до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою, у якій просила здійснити їй перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки та виплатити різницю в пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців з урахуванням проведеного перерахунку (а.с. 12).

Листом від 24.07.2024 відповідач 1 повідомив, що ним до ГУПФУ в Донецькій області надіслано лист з проханням переглянути рішення про відмову в перерахунку пенсії та провести перерахунок пенсії відповідно до поданої 13.05.2024 заяви (а.с. 13).

Вважаючи, що відповідачами порушено право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року (далі - Закон №1697-VІІ).

Так, пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульоване статтею 86 Закону №1697-VII.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої ст. 86 Закону №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

У вказаному рішенні Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій за Законом №1697-VІІ.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії є, зокрема, підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановленими вище обставинами спростовуються доводи ГУПФУ в Донецькій області, викладені в спірному рішення, про відсутність у позивача права для проведення перерахунку пенсії за вислугу років.

З приводу доводів апелянта про допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права, з огляду на незакриття провадження у справі, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі у випадку скарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що ГУПФУ в Донецькій області не надано належних та допустимих доказів скасування спірного рішення від 16.05.2024 №56 про відмову у перерахунку пенсії позивачу.

Окрім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів проведення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням саме довідки від 29.04.2024 №21-59.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи цей спір, прийшов до правильного висновку про скасування та зобов`язання ГУПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2024 про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Підсумовуючи вищевикладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 01.09.2025р.)