Справа № 953/5632/25
Суддя: Вітюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5632/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Соломонової К.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянув у м. Харків адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У червні 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК), в якому просить:

- скасувати постанову № 1774 від 28.05.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000 грн;

- провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити;

- стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Позов обґрунтовано таким:

- посилаючись на примітку ст. 210 КУпАП вказує, що тлумачення даної норми дозволяє дійти висновку, що вона звільняє особу від відповідальності за ст. 210, 210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання навіть якоїсь частини персональних даних з інших реєстрів;

- ТЦК не надав доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь;

- ТЦК не встановив перед притягненням позивача до адміністративної відповідальності певні обставини, а саме: чи дійсно особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків; не знаходився у стані необхідної оброни (ст. 19 КУпАП); не знаходився у стані неосудності, оскільки згідно ст. 20 КУпАП: "Не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану";

- позивач є інвалідом 2 групи довічно, вчасно оновив дані, а саме: 01.08.2024 в Резерв+, дані позивача не змінювались, заяв про зняття з військового обліку в ТЦК не надавав.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористався.

Процесуальні дії у справі

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 16.06.2025 відкрив позовне провадження в адміністративній справі, призначив її до розгляд на 27.06.2025, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Також суд витребував з ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.

У судове засідання 27.06.2025 учасники справи не з`явилися. Позивач повідомлявся шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, вказану у позовній заяві, також направлялося СМС повідомлення. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений шляхом направлення ухвали та судової повістки засобами поштового зв`язку, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: "отримано 26.06.2025". У зв`язку з неявкою учасників справи, не наданням відповідачем документів, які витребував суд, а також повідомленням відповідача менше ніж за п`ять днів до судового засідання, останнє було відкладено до 28.07.2025.

28.07.2025 судове засідання було відкладено, у зв`язку з неявкою учасників. Розгляд було відкладено до 04.09.2025.

04.09.2025 у судове засідання з`явився позивач. Відповідач у судове засідання не з`явився, витребуваних документів і відзиву на позов не надав. Про дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повітки засобами поштового зв`язку, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: "отримано 04.08.2025". Тобто відповідач повідомлений про дату, час та місце судового засідання та судове провадження належним чином та обізнаний про дане провадження.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Позивач вважав за можливе здійснювати розгляд за відсутності відповідача.

Суд, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, відсутність від нього клопотань про неможливість розгляду справи, думку позивача про можливість розгляду справи, дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.

Позивач у судовому засідання повідомив, що вільно пересувався по території України та виїжджав за її межі, не знав, що перебуває у розшуку. При цьому зазначив, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає у АДРЕСА_2 дані працівникам територіального центру комплектування не повідомляв.

Фактичні обставини, встановлені судом

28.05.2025 начальник ТЦК ухвалив постанову № 1774, відповідно до якої 28.05.2025 о 22:01 по прибуттю гр. ОСОБА_1 до ТЦК, було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Відповідно до наданих громадянином документів виявлено, що він не перебував за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання на військовому обліку в РТЦК та СП, що в нього відбулась зміна персональних даних, про що він не повідомив в семиденний строк та не звіряв свої облікові данні один раз на п`ять років з обліковими даними РТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку, чим порушив вимоги абз.1, абз. 4, абз.10 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 р. № 1487, абз. 7 ч. 3, абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіально одиниці, для взяття на військовий облік; у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" повідомляти про такі зміни у семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. 3 періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 № 303/2014) в Україні настав особливий період, який діє на сьогодні, тому відповідальність за встановлене правопорушення передбачена частиною третьою статті 210 КУпАП. Враховуючи, що гр. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210 КУпАП начальник ТЦК ухвалив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 грн.

Відповідно до скріншоту з Рзерв+ ОСОБА_1 стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ; категорія обліку військовозобов`язаний.

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи довічно.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку перебування на військовому обліку та уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил військового обліку в особливий період.

Відповідно, диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не перебував за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання на військовому обліку в РТЦК та СП, що в нього відбулась зміна персональних даних, про що він не повідомив в семиденний строк та не звіряв свої облікові данні один раз на п`ять років з обліковими даними РТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про військовий облік і військову службу" військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з частиною третьою статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно з додатком 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, (далі Правила) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 1 Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік; у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу. Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (частина десята статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Наведеними нормами встановлено обов`язок військовозобов`язаних перебувати на військовому обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки саме за задекларованим місцем проживання, а у разі зміни місця проживання встановлено обов`язок останніх в семиденний строк стати на військовий облік до відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також у разі зміни персональних даних повідомити про такі зміни через електронний кабінет або особисто шляхом прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З відповіді № 1601253 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 з 04.01.2012 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата зняття з реєстрації 03.02.2025.

А тому, відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про військовий облік і військову службу" та абз. 3 пп. 1 п. 1 Правил ОСОБА_1 до 03.02.2025 зобов`язаний був стати на облік у відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, однак матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо вказаної обставини.

Водночас з наданого позивачем скріншоту з Резерв+ вбачається, що останній перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак встановити з якого часу він перебуває на такому не вбачається можливим. При цьому позивач, звертаючись з позовом, не надав жодного доказу на підтвердження задекларованого (зареєстрованого) свого місця проживання в межах Київського району м. Харкова.

Крім того, сам позивач у судовому засіданні пояснив, що ніколи не проживав у Новобаварському районі ( АДРЕСА_3 ), а постійно мешкав по АДРЕСА_2 , що відноситься до Київського району міста Харкова. Про вказані обставини не повідомляв, ані ІНФОРМАЦІЯ_4 , ані ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто підтвердив факт порушення частини третьої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу",підпунктів 7, 8 пункту 1 Правил.

Наведене спростовує посилання позивач у позові, що він 01.08.2024 оновив свої дані вчасно, зазначивши, що його данні не змінювалися, оскільки доказів повідомлення про зміну місця проживання він не надав та у засіданні підтвердив, що не повідомляв таку інформацію.

У даному випадку склад адміністративного правопорушення становить факт перебування особи не за задекларованим місцем проживанням (у матеріалах справи наявна інформація про зареєстроване місце проживання у Новобаварському районі м. Харкова до 03.02.2025) та не повідомлення у семиденний строк про зміни персональних даних (про зняття з реєстрації позивача, фактичного проживання за іншою адресою), що є порушенням частини третьої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", підпунктів 7, 8 пункту 1 Правил, за що передбачено відповідальність частиною третьою статті 210 КУпАП. При цьому суд виходить з того, що обставина реєстрації, фактичного місця проживання (Новобаварський, Київський райони м. Харкова) відома саме позивачу і відповідно таку інформацію має надати він, а в разі зміни таких даних докази своєчасного повідомлення про такі зміни, що повністю узгоджується з частиною першою статті 77 КАС України, однак позивач таких не надав. Такі дані відомі саме позивачу, а не відповідачу і дізнатись їх з інших доступних відповідачу джерел неможливо, а тому посилання позивача на примітку до статті 210 КУпАП відхиляються як необґрунтовані, оскільки зводяться до довільного тлумачення правової норми.

Велика Палата Верховного Суду у своїй судовій практиці неодноразово вказувала на помилковості розуміння встановлених КАС України правил доказування в аспекті участі приватної особи в цьому процесі з урахуванням передбаченого частиною другою статті 77 КАС України покладення тягаря доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності на суб`єкта владних повноважень. Зокрема, про це йдеться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2024 у справі № 990/49/23, де містяться посилання на постанови від 15.09.2022 у справі № 9901/166/21 та від 23.03.2023 у справі № 9901/276/21. Суд враховує, що в згаданих справах предмет спору та суб`єктний склад не був тотожним справі, яка розглядається (оскаржувалися укази Президента України про припинення громадянства), що втім не позбавляє можливості послатися mutatis mutandis на сформульований у цих справах загальний підхід у питанні доказування.

Суд враховує вимоги частини першої статті 77 КАС України, згідно із якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд враховує, що позивач не спростував факт існування обставини, що мала би бути відомою саме йому (реєстрація, фактичне місце проживання за певною адресою / повідомлення про зміну даних) як особі, стосовно якої мали місце події (їх відсутність), а навпаки підтвердив указану обставину у судовому засіданні. Відповідно, позивач не довів факту протиправності оскаржуваного рішення, оскільки не надав доказів виконання ним обов`язку, передбаченого частиною десятою статті 1, частиною третьою статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", абзацом 3 підпунктами 1, 7, 8 пунктом 1 Правил (хоча такі обставини стосуються безпосередньо його). Жодних інших підстав позову (неналежне повідомлення про розгляд справи, неможливість вчасного повідомлення про зміну персональних даних через обставини непереборної сили тощо) не наводив.

посилання позивача на усвідомлення протиправного характеру своїх дій та вчинення у стані неосудності суд відхиляє з огляду на те, що відповідні обставини не доводились самим позивачем.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати

Суд вирішує питання щодо судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 77, 243 246, 139, 250, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман ВІТЮК