Справа № 640/26823/21
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м.Кропивницький Справа № 640/26823/21

провадження № 2-іс/340/608/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОФІНАНС» (03127, місто Київ, вул. Сєчєнова, будинок 7-А, квартира 23) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.06.2021:

- форми «ПС» № 2, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОФІНАНС» застосовано (накладено) штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі один мільйон гривень 00 коп.;

- форми «С» № 2, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОФІНАНС» застосовано (накладено) штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі п`ятсот тисяч гривень 00 коп.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2021 №640/26823/21 відкрито загальне позовне провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 10.11.2021 (т.1а.с.148).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.11.2021 закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті на 09.12.2021 (т.1а.с.192).

На виконання положень Закону №2825-IX від 13.12.2022 "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду м. Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" та відповідно до Порядку №399, справу №640/26823/21 передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

24.03.2025 справа надійшла до Кіровоградського окружного адміністративного суду та ухвалою суду від 28.03.2025 справу прийнято до провадження. Розгляд справи здійснюється суддею Пасічником Ю.П. одноособово за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 30.04.2025 (т.3а.с.4,5).

Ухвалою суду від 06.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 22.05.2025 (т.3а.с.160).

В період з 01.07.2024 по 16.08.2024 розгляд справи не здійснювався у зв`язку з перебуванням судді у плановій відпустці.

26.08.2025 представником позивача подано клопотання про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

26.08.2025 суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі наказу № 3754-п від 07.05.2021р. провело фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОФІНАНС» з питань, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, реалізації, транспортування та обліку пального за період січень 2020р. - травень 2021р., результати якої оформлені актом № 44402/Ж5/26-15-09-02/24594033 від 04.06.2021р., яким встановлено порушення п.6 абзацу 6 пп.230.1.2 п.230.1 статті 230 Податкового кодексу України та ч.8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.95р. На підставі акту перевірки винесено ППР форми «ПС» № 2 від 29.06.2021р., згідно з яким встановлено порушення п.б абзацу 6 пп.230.1.2 п.230.1 статті 230 ПКУ № 2755-IV (отримання Підприємством пального для навантаження - розвантаження, зберігання пального в кількості, що перевищує 1000 кубічних метрів (1000000 літрів) на незареєстрований акцизний склад), у результаті чого на підставі пп.54.3.3 п.54.3 статті 54, п.1281.2 статті 128і ПКУ № 2755-IV застосовано (накладено) штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі один мільйон гривень 00 коп. (1 000 000 грн. 00 коп.); ППР форми «С» № 2 від 29.06.2021р., згідно з яким встановлено порушення ч.8 статті 15 Закону № 481/95-ВР (зберігання Підприємством пального без наявності ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки)), в результаті чого на підставі пп.54.3.3 п.54.3 статті 54 ПКУ № 2755-IV, абзацу 9 ч.2 статті 17 Закону № 481/95-ВР застосовано (накладено) штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі п`ятсот тисяч гривень 00 коп. (500 000 грн. 00 коп.).

Не погодившись з прийняти рішеннями позивачем вживались заходи адміністративного оскарження, але рішеннями ДПС України скарги залишені без задоволення.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

03.04.2025 позивачем на адресу суду надіслано додаткові пояснення, за змістом яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі (т.3а.с.37-42).

В матеріалах справи міститься відзив на позов, за змістом якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову (т.3а.с.85-92).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОФІНАНС» є юридичною особою за законодавством України.

Згідно витягу з ЄДРПОУ одним з видів економічної діяльності є: 09.10 Надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу (т.1а.с.22).

Посадовими особами відповідача було проведено фактичну перевірку ТОВ «ЕНЕРГОФІНАНС».

Результати перевірки оформлені актом від № 44402/Ж5/26-15-09-02/24594033 від 04.06.2021р. (т.1а.с.38-40).

Висновками перевірки встановлено порушення:

-п.б абзацу 6 пп.230.1.2 п.230.1 статті 230 Податкового кодексу України;

-ч.8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.95р.

Висновки що виявлених порушень ґрунтуються на тому, що позивачем отримано пальне для навантаження - розвантаження, зберігання пального в кількості, що перевищує 1000 кубічних метрів (1000000 літрів) на незареєстрований акцизний склад та зберігання позивачем пального без наявності ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки)

На підставі акту перевірки відповідачем складено податкові повідомлення-рішення від 29.06.2021:

- форми «ПС» № 2, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОФІНАНС» застосовано (накладено) штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі один мільйон гривень 00 коп. (т.1а.с.41,42);

- форми «С» № 2, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОФІНАНС» застосовано (накладено) штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі п`ятсот тисяч гривень 00 коп. (т.1а.с.43,44).

Позивачем вживались заходи щодо адміністративного оскарження прийнятих рішень.

Рішенням Державної податкової служби України № 18998/6/99-00-06-03-02-06 від 19.08.2021р. про результати розгляду скарги в задоволенні скарги Позивачу було відмовлено, ППР ГУ ДПС у м. Києві № 2 від 29.06.2021р. залишено без змін.

Рішенням Державної податкової служби України № 18997/6/99-00-06-03-02-06 від 19.08.2021р. про результати розгляду скарги в задоволенні скарги Позивачу було відмовлено, ППР ГУ ДПС у м. Києві № 2 від 29.06.2021р. залишено без змін.

Позивач, не погоджуючись з висновками акту перевірки та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями звернувся за захистом порушеного права до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Щодо порушень п.б абзацу 6 пп.230.1.2 п.230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

Відповідно до вказаної норми ПК України (тут і надалі норми ПК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин): "Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового."

Згідно з підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом, зокрема:

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Відповідно до підпункту 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.

Транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для:

а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України);

б) зберігання в ньому пального або спирту етилового на митній території України;

в) ввезення пального або спирту етилового на митну територію України, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.

Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які належить декільком розпорядникам акцизного складу пересувного, є декількома акцизними складами пересувними, кількість яких дорівнює кількості власників пального або спирту етилового, що переміщується та/або зберігається в такому транспортному засобі.

Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які переходить від одного суб`єкта господарювання до іншого, вважається іншим акцизним складом пересувним.

Не є акцизним складом пересувним:

транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;

паливний бак транспортного засобу.

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного:

до акцизного складу;

до акцизного складу пересувного;

для власного споживання чи промислової переробки;

будь-яким іншим особам.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України:

у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками;

при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу/акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

До власного споживання також відносяться операції із заправлення пальним за договорами підряду при одночасному виконанні таких умов:

а) замовники за договорами підряду не здійснюють реалізацію пального іншим особам, крім реалізації бензолу поза межами митної території України в митному режимі експорту;

б) заправлення здійснюється в паливний бак машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу, паливний бак транспортних засобів спеціального призначення або паливний бак спеціального обладнання чи пристрою, які:

призначені для виконання робіт на землях сільськогосподарського або лісового призначення, на землях, наданих гірничим підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, а також для виконання робіт з будівництва доріг;

належать іншим особам;

виконують роботи протягом строку дії договору підряду виключно на зазначених у цьому пункті землях, що перебувають у власності або користуванні замовника;

в) транспортні засоби, що здійснюють заправлення в паливний бак машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу, у паливний бак транспортних засобів спеціального призначення або в паливний бак спеціального обладнання чи пристрою, зазначені в підпункті "б" цього підпункту, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з такого транспортного засобу.

Згідно з підпунктами 14.1.224, 14.1.224-1 розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Розпорядник акцизного складу пересувного - суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який є власником пального або здійснює діяльність з виробництва спирту етилового та який з використанням транспортного засобу незалежно від того, кому належить такий транспортний засіб:

реалізує або зберігає пальне або спирт етиловий;

ввозить пальне на митну територію Україні, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.

При переході від одного суб`єкта господарювання до іншого права власності на пальне або спирт етиловий, що переміщується та/або зберігається у транспортному засобі, відбувається зміна розпорядника акцизного складу пересувного.

Не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

Аналіз наведених норм ПК України дає підстави для формулювання такого правового висновку. Зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.

Таким чином, для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

З матеріалів справи вбачається, що як встановлено актом фактичної перевірки позивача (п.2.2.14.) «ТОВ «ЕНЕРГОФІНАНС» здійснює придбання пального у вигляді електронних паливних карт (смарт-карт) та/або бланків-дозволів (талони) на підставі укладених договорів з контрагентами - постачальниками: № С12058ВК від 02.01.2019 з ТОВ «ВОГ КАРД» (); № 2020-СКК12049 від 01.12.2020 та№ 2021-ПК12416 від 13.03.2021 з ТОВ «Вест Кард» ();№ КРБК-001167 від 01.01.2012 з ТОВ «Альянс Холдинг» (). Також, ТОВ «ЕНЕРГОФІНАНС» здійснює придбання скрапленого газу в балонах (ємність 50 л) згідно договору № 99/18 від 23.01.2018 з ТОВ «Надежда Ритейл 2017» () та дизельного палива наливом на підставі договору № 49 від 20.03.2015 з ТОВ «ПК Оріон Груп» ().

Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи одним з видів діяльності позивача за кодом КВЕД є: 09.10 Надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу.

З метою здійснення господарської діяльності, безпосередньо для розвідувального буріння та подальшого спорудження (будівництва) свердловин на нафтових і газових родовищах, Позивач використовує спеціальну наземну бурову техніку для нафтогазової галузі, зокрема, спеціальні наземні бурові установки., а діяльність здійснює на підставі Дозволів Головного управління держпраці у Київській області: № 3461.16.32 від 12.12.2016р., № 3462.1632 від 12.12.2016р., № 1865.17.32 від 05.07.2017р., № 2074.17.32 від 25.07.2017р., № 3457.18.32 від 07.12.2018р., № 2007.16.32 від 02.08.2016р., № 3456.18.32 від 07.12.2018р., № 3555.16.32 від 15.12.2016р. (т.1а.с.56-64).

Здійснюючи господарську діяльність позивач здійснює буріння свердловини № 25 Свиридівського ГКР буровим верстатом марки ZJ70 виробництва «Тефіко Петролеум», який є технічним обладнанням, яке має чотири паливні баки (ємності), стаціонарну паливну лінію, які забезпечують безперебійну цілодобову роботу верстату методом вприску (т.1а.с.112).

Зазначені вище паливні баки (ємності) Бурової установки ZJ70/4500J є невід`ємною конструктивною складовою стаціонарної конструкції -комплексу технологічного устатковання і обладнання, призначених для буріння свердловин, а саме ємностями для зберігання та споживання пального безпосередньо в Буровому верстаті ZJ70. Експлуатація бурової установки ZJ70/4500J без зазначених паливних баків (ємностей) не можлива.

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем, розмір споживання дизельного палива з окремої ємності протягом терміну спорудження свердловини № 25 Свиридівського ГКР становить від 35000 до 175000 літрів, що не перевищує 1000000 літрів (1000 кубічних метрів), що спростовує вимогу реєструвати зазначену ємність як акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового на підставі норм, зазначених у п.б) абзацу 2 пп.14.1.6 п.14.1 статті 14 та п.б абзацу 6 пп.230.1.2 п.230.1 статті 230 ПКУ.

Таким чином, суд не вбачає в діях позивач порушень вимог п.б абзацу 6 пп.230.1.2 п.230.1 статті 230 ПКУ, а тому податкове повідомлення рішення форми «ПС» № 2 від 29.06.2021р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо порушення ч.8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.95р.

Відповідно до вказаної норми (тут і надалі норми Закону № 481/95-ВР в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин): "Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.".

Відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР, зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії. Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право зберігання пального на кожне місце зберігання пального. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Матеріали справи містять ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), яка видана позивачеві, реєстраційний №2001329, зареєстрована 27.07.2020, термін дії з 08.08.2020 до 08.08.2025 (т.1.а.с123).

Натомість, актом фактичної перевірки позивача встановлено, і позивачем не заперечується, що для забезпечення здійснення господарської діяльності позивача на свердловині № 25 Свиридівського ГКР, ТОВ «ПК Оріон Груп» здійснювало поставки дизельного палива наливом на підставі договору № 49 від 20.03.2015р., у тому числі за період 26.06.2020р. - 07.08.2020р. було поставлено 186230,00 літрів дизельного палива.

Ліцензій, які б надавали право позивачеві зберігати отримане пальне в період 26.06.2020р. - 07.08.2020р. матеріали справи не містять, а позивачем цей факт не заперечується.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність висновків відповідача щодо здійснення зберігання позивачем пального у період 26.06.2020р. - 07.08.2020р. без відповідної ліцензії в порушення абзацу 9 ч.2 статті 17 Закону № 481/95-ВР, а тому застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення форми «С» № 2 від 29.06.2021 є правомірним.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 22500,00 грн. (т.1а.с.11), отже, враховуючи часткове задоволення позову (33,3%) належить присудити сплачений ним судовий збір, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 22500,00 * 33,3% = 7492,50 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 250, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.06.2021 форми «ПС» № 2, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОФІНАНС» застосовано (накладено) штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі один мільйон гривень 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ЕНЕРГОФІНАНС " понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 7492,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 03.09.2025.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК