Справа № 640/28840/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві, в якій просило:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі висновків акту перевірки, які на переконання товариства не доводять вчинення ним порушень встановлених податковим органом.
Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 19.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
На виконання вимог Закону № 3863-ІХ «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» ,наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (Порядок № 399).
Пунктом 22 Порядку № 399 встановлено, що на підставі отриманих примірників протоколу та переліку судових справ відповідальною особою протягом семи робочих днів після завершення автоматизованого розподілу судових справ передаються судові справи до судів, визначених за результатами автоматизованого розподілу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 суддею Вроною О.В. прийнято справу до свого провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
06.03.2025 через систему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у м.Києві надійшов відзив на позовну заяву.
26.05.2025 отримано через систему «Електронний суд» відповідь на відзив від ТОВ «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА».
Позивач вважав необхідним вказати, що податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження, що відносно позивача або його контрагентів наявні вироки суду у кримінальних справах, які набрали законної сили та позивач як платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.
Господарські відносини із вказаними контрагентами є реальними, підтверджені належними й достатніми первинними документами, які були додані до позовної заяви та пов`язані із господарською діяльністю Товариства. Акт перевірки не містив жодного доводу стосовно недоліків форми або змісту первинних документах, які надані позивачем для підтвердження господарських відносин між ним та контрагентами.
27.05.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентами.
27.05.2025 судом збільшено підготовче провадження на 30 днів до 03.07.2025 на 14:00 год.
11.06.2025 від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копій: договору про надання правничої допомоги, посвідчення адвоката і свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю.
Крім того, в цей же день позивачем було подано клопотання про розгляд справи 03.07.2025 без участі його представника. Клопотання обґрунтоване посиланням на перебування представника у період з 24.06.2025 по 25.07.2025 за кордоном.
21.06.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи чергових доказів у справі.
Від товариства 21.06.2025 також надійшли до суду пояснення з приводу виконання господарських операцій.
На виконання вимог суду 01.07.2025 через систему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у м. Києві надійшли копії розрахунків до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
03.07.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 05.08.2025 об 11:00 год.
05.08.2025 від Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника через велике навантаження на Головне управління, перебуванням уповноважених осіб у відпустці та в інших судових засіданнях.
В судовому засіданні 05.08.2025 у зв`язку з неявкою відповідача суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
В період з 11.08.2025 по 30.08.2025 суддя знаходилась у відпустці та на лікарняному, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший робочий день судді .
Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені матеріалами справи.
На підставі направлень Головного управління ДПС у м. Києві від 27.04.2021 №7983/26-45-07-01-01, №7984/06-15-07-01-01, №7985/26-15-07-07-01, №7988/26-15-07-05-04, №7986/26-15-07-08-04, №7989/26-15-07-10-02, №7987/26-15-07-10-03 та від 29.04.2021 №7195/26-15-07-09-06, відповідно до ст. 20, п.п. 75.1 ст. 75, ст.ст. 77, 82 Податкового кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13 розділу ІV, ст. 25 розділу VІ Закону України від 08.07.2010 №2464- VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», постанови КМУ від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 13.04.2021 №3081-п, посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА» (код 39393590) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 по 31.12.2020 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.
Під час перевірки було встановлено зокрема, наступне.
ТОВ «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА» у періоді, що перевірявся, мало взаємовідносини з ТОВ «ЕТФ», ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД», ТОВ «КРІ ПОЙНТ», ТОВ «ТД ЕЛЕКТРОДОМ», ТОВ «АНТХІЛЛ», ТОВ «ЕКОЛІФТ», ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОПТИМА», ТОВ «ЄВРОЛЄД», ТОВ «ВЕСТЛЕД».
Відповідно до ІС «Суб`єкти фіктивного підприємництва» підсистеми «Реєстр облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва» наявна картка суб`єкта фіктивного підприємництва, ТОВ «ЕТФ» (код 38638644), ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД» (код 39003119), ТОВ «КРІ ПОЙНТ» (код 39230518), ТОВ «ТД ЕЛЕКТРОДОМ» (код 39928082), ТОВ «АНТХІЛЛ» (код 40349450), ТОВ «ЕКОЛТФТ» (код 40458252), ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД» (код 41657384), а саме наявність порушених кримінальних справ за фактом скоєння злочину передбаченого ст. 205 Кримінального кодексу України.
Отримано пояснення про непричетність до реєстрації та ведення фінансово господарської діяльності посадових осіб ТОВ «ЕТФ», ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД», ТОВ «КРІ ПОЙНТ», ТОВ «ТД ЕЛЕКТРОДОМ», ТОВ «АНТХІЛЛ», ТОВ «ЕКОЛІФТ», ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД»;
наявна інформація, що підтверджує нереальність фінансово - господарської діяльності, відповідно до Єдиного реєстру судових рішень (є учасником транзитно конвертаційної групи).
Таким чином, за результатами перевірки ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» не встановлено наявність поставок товарів на адресу ТОВ «ЕТФ», ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД», ТОВ «КРІ ПОЙНТ», ТОВ «ТД ЕЛЕКТРОДОМ», ТОВ «АНТХІЛЛ», ТОВ «ЕКОЛІФТ», ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД», що свідчить про те, що реалізація ТМЦ здійснена іншим особам. Разом з тим, на розрахунковий рахунок ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» надходили грошові кошти в оплату товарів, реалізація яких була оформлена на адресу ТОВ «ЕТФ», ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД», ТОВ «КРІ ПОЙНТ», ТОВ «ТД ЕЛЕКТРОДОМ», ТОВ «АНТХІЛЛ», ТОВ «ЕКОЛІФТ», ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД».
З огляду на вищевикладене, сума отриманих ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» грошових коштів є безповоротною фінансовою допомогою.
Згідно з вищенаведеним та оскільки залишки даного товару відсутні, товар реалізовано не встановленим особам, то перевіркою зроблено висновок, що грошові кошти отримані ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» від ТОВ «ЕТФ», ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД», ТОВ «КРІ ПОЙНТ», ТОВ «ТД ЕЛЕКТРОДОМ», ТОВ «АНТХІЛЛ», ТОВ «ЕКОЛІФТ», ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД» є коштами, що отримані ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» безпідставно та безповоротно.
ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» безпідставно не було включено до складу інших доходів суму отриманих грошових коштів від зазначених вище контрагентів.
Також, перевіркою не підтверджується факт придбання ТОВ «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА» товарів (робіт, послуг) по взаємовідносинах з ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД», ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОПТИМА», ТОВ «ЄВРОЛЄД», ТОВ «ВЕСТЛЕД», а робиться висновок про лише документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.
Відносно ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОПТИМА», ТОВ «ЄВРОЛЄД», ТОВ «ВЕСТЛЕД» перевіркою встановлено, що:- вони задіяні в схемах ухилення від сплати податків (на підставі аналізу інформаційних баз «Єдиний державний реєстр судових рішень»);- не маючи в наявності будь-яких основних фондів, виробничих та трудових ресурсів не мали фізичної можливості забезпечити виконання робіт (за даними ІС «Податковий блок»).
Операції вказаними підприємствами не мали реального характеру, оскільки не підтверджено факт реалізації послуг від контрагентів у ланцюзі поставок на адресу ТОВ «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА».
Враховуючи викладене, за результатами перевірки зроблено висновок, що ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» у порушення вимог:- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України; п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання»; п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, занижено податок на прибуток на загальну суму 142 314 грн.
За наданими документами до перевірки, перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.04.2017 по 31.12.2020 встановлено його завищення на загальну суму 121692,00 грн.
Перевіркою не підтверджується факт придбання ТОВ «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА» матеріалів (робіт, послуг) по взаємовідносинах з ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД», ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОПТИМА», ТОВ «ЄВРОЛЄД», ТОВ «ВЕСТЛЕД», а встановлено лише документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.
З урахуванням викладеного, перевіркою встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.
Тобто, відповідно до наданих документів, ТОВ «АСТ- СВІТЛОТЕХНІКА» у господарській діяльності не використовувало торгові марки, платежі по використанню торгових марок (знаків) не сплачувало, що підтверджується первинними документами та регістрами бухгалтерського обліку та письмовими поясненнями товариства. Отримання послуг по організації просування товарів (торгової марки) не пов`язано з веденням господарської діяльності підприємства, крім того, право власності на реалізований товар ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» вже перейшло після підписання сторонами видаткової накладної, що засвідчує отримання товару покупцем.
З урахуванням викладеного, перевіркою зроблено висновок, що в порушення абз. г) п. 198.5 ст. 198 ПК України, ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» занижено податкові зобов`язання з ПДВ по операціям з придбання послуг, зв`язок яких з господарською діяльністю не встановлено на загальну суму 340 758 грн.
Крім того, ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» порушено п.201.10 ст.201 ПК України, а саме, встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у 2020 році на загальну суму 340 758 грн. в результаті порушень викладених вище. Також, перевіркою відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних, інформаційних баз даних ГУ ДПС у м. Києві та даних декларації з ПДВ встановлено розбіжності. ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» в грудні 2017 року в декларації з податку на додану вартість не відображено суму по податку на додану вартість в розмірі 80 грн. Зведені дані щодо задекларованих платником податків сум податкових зобов`язань згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.04.2017 по 31.12.2020 наведено в додатку №11 до акта перевірки.
Враховуючи викладене, за результатами перевірки зроблено висновок, що ТОВ «АСТ - СВІТЛОТЕХНІКА» у порушення вимог:
- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України; п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання»; п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, занижено податок на прибуток на загальну суму 142 314 грн.;
- п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 462 530 грн.;
- п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме, встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у 2020 році на загальну суму 340 758 грн.
Товариство 01.07.2021 надало заперечення на акт до Головного управління ДПС у м.Києві.
Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України від 30.09.2021 №2220716/99-00-06-01-01-06 від 04.10.2021 податкові повідомлення-рішення були залишені без змін, а скарга без задоволення.
Не погодившись з вищеприйнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовною заявою до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 41.1 статті 41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є зокрема: 41.1.1. податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно з пунктами 61.1, 61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 61 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно вимог п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до вимог пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіку перевірок.
Як вбачається з п.77.1 ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Порядок формування та затвердження плану-графіку, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно підп. 14.1.164 п. 14.1 ст. 14 ПК України план - графік документальних виїзних перевірок - перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.
Пунктом 77.2 ст. 77 ПК України визначено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
У силу вимог п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Згідно пунктів 86.1, 86.3 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
За п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
За п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 ПК України з урахуванням положень цього Кодексу.
Пунктом 198.1 ст.198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України (п.198.6 ст.198 ПК України).
Пунктом 198.5 ст.198 ПК України на платника податку покладено обов`язок нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (Закон №996-XIV) господарська операція визначена як дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Стаття 9 вказаного Закону передбачає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Отже, за приписами Закону No 996-XIV визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (з внесеними змінами Положення №88) визначено, що первинні документами - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Пунктом 2.2. Положення №88 передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
За змістом п. 2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАНДАРТ ЛТД» , ТОВ «ЛОГІСТИКА ХОЛД», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОПТИМА», ТОВ «ЄВРОЛЄД», ТОВ «ВЕСТЛЕД» .
Акт перевірки не містить зауважень щодо недоліків форми або змісту наданих позивачем первинних документів.
Висновки у контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача (по ланцюгу постачання) трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається відповідач і не може бути самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій, про що вказував Верховний Суд в постанові від 13.10.2020 у справі №0340/1408/18 .
Виходячи з вимог Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов`язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно правових угод.
Доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно -господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям, а також доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань, відповідачем до суду не надано.
Суд зазначає, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Окрім того, за своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення. Виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаним в договорі, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.
Водночас, суд наголошує, що відповідачем не заперечується, що контрагенти позивача на момент здійснення господарської операції були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, мали свідоцтво про реєстрацію як платників податку на додану вартість. Доказів в підтвердження визнання недійсними або анулювання свідоцтва про державну реєстрацію до суду не надано.
В спростування виконання господарських операцій відповідач посилався на наявність вироків, прийнятих судом за результатами кримінальних проваджень, відносно контрагентів позивача. Натомість відповідачем не було надано до суду таких вироків , що набрали законної сили у кримінальному провадженні у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.
Суд зазначає, що ст. 61 Конституцією України закріплено принцип індивідуальної відповідальності особи.
Отже, Європейський суд з прав людини однозначно вказав на правило індивідуальної відповідальності платника податків. Це означає, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19.
Термін «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносинах, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Що стосується господарських операцій ТОВ «АСТ Світлотехніка» з ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», суд виходить з наступного.
За визначенням у підп. 14.1.108 п. 14.1 ст. 14 ПК України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).
Таким чином, лише послуги, які забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчення ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків можуть визнаватися маркетинговими у розумінні пункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
Пунктом 4.12. договору встановлено, що у випадку, якщо частина товару залишається нереалізованою через торговельну мережу Покупця, Покупець має право повернути її в період дії договору. Постачальник зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту пред`явлення письмової вимоги Покупцем забрати цей товар та/або замінити його (рішення за вибором Покупця). Товар при такому поверненні має відповідати вимогам якості і маркування. Крім того, Покупець має право повернути Постачальнику товар, що не відповідає вимогам якості та маркування, а також товар у неналежній/відсутній упаковці (тарі), у кількості, що не перевищує 100% від загальної вартості поставленого товару.
У випадку порушення Постачальником строків повернення товару, встановленого цим пунктом, Постачальник зобов`язаний сплатити на користь Покупця штраф в розмірі вартості товару, що підлягає поверненню. При отриманні товару, Постачальник разом з товаром отримує від Покупця накладні на повернення товару. Постачальник зобов`язаний в строк не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання Товару надати Покупцю розрахунок коригування до податкової накладної. У випадку невиконання зобов`язань за даним абзацом, Покупець має право застосовувати до Постачальника штрафні санкції, передбачені пунктом 3.5. Договору.
Послуги щодо просування товару (торгової марки) передбачають надання наступної консультаційної інформації: розміщення товару на окремих стелажах та площадках Виконавця (п.п. 1.3.1. договору ); · проведення інформаційного обслуговування товарів, які постачаються Замовником, та цільового опитування клієнтів, як фактичних так і потенційних(п.п.1.3.2.договору); інформування щодо залишку товарів на стелажах гіпермаркету (п.п.1.3.3.договору); надання інформації Замовнику стосовно періодів проведення рекламних заходів всередині гіпермаркетів Виконавця та інформування про зміну попиту на товари, що постачаються Замовником (п.п. 1.3.4. договору); · проведення аналізу рекламно-інформаційної продукції за аналогічними видами продукції (п.п.1.3.5.договору); проведення аналізу результатів маркетингових досліджень, формування висновків і рекомендацій (п.п.1.3.6. договору) .
На виконання договору були надані позивачем акти виконання робіт (надання послуг) та звіти з додатками , які долучені до матеріалів справи. Під час перевірки відповідач не ставив під сумнів вищевказані акти та звіти.
Таким чином, придбання маркетингових послуг ТОВ "Епіцентр К" є економічно обґрунтованим та відповідає умовам чинного податкового законодавства.
Зважаючи на те, що судом встановлено відсутність порушення ТОВ «АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА» п.198.5 ст. 198 ПК України щодо зниження податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з придбання послуг на суму 340758,00 грн. безпідставним є встановлення до позивача порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України -відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у 2020 році на загальну суму 340758,00 грн.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст.139,243-246,250,255,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Врона