Справа № 183/1876/25
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 183/1876/25
Провадження № 2-а/183/51/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову № 11 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 27 січня 2025 року і закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказаною постановою підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності визначено факт того, що ОСОБА_1 , будучи керівником Селянського (фермерського) господарства «Дар`я», була повідомлена про проведення планової перевірки 12 вересня 2024 року, однак у призначений день не надала необхідних документів, не з`явилася для участі в перевірці та нібито ухилялася від спілкування з комісією. На цій підставі 15 січня 2025 року відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення, а 27 січня 2025 року винесена оскаржувана постанова. Вона не погоджується з вказаною постановою та вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки фактично не отримувала жодних повідомлень про проведення перевірки, викликів до РТЦК та СП або інших процесуальних документів. Вважає, що відповідачем не дотримано вимог законодавства щодо належного повідомлення про проведення перевірки та розгляд адміністративної справи. Доказів отримання нею поштових відправлень, описів вкладень чи повідомлень про вручення матеріали справи не містять. Крім того, звертає увагу, що 12 вересня 23024 року перевірка С(Ф)Г «Дар`я» у визначений день фактично не проводилася, а висновки про її ухилення ґрунтуються лише на формальних актах, складених відповідачем. Вона також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено без її участі з порушенням строків та порядку, передбачених КУпАП, що є істотним процесуальним порушенням та порушує її права, гарантовані ст. 268 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на положення Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1497 від 30.12.2022, та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою КМУ №560, якими передбачено обов`язковість належного завчасного повідомлення та вручення викликів. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що відповідачем не було дотримано порядку притягнення її до адміністративної відповідальності, а постанова №11 від 27 січня 2025 року винесена без належних доказів та з істотними процесуальними порушеннями. У зв`язку з цим вона просить суд скасувати оскаржувану постанову як незаконну.

Не погоджуючись із пред`явленим позовом, відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 через свого представника звернувся на адресу суду із відзивом на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Керівник СФГ «Дар`я», усупереч вимогам законодавства, не забезпечила належне ведення військового обліку та не виконала обов`язку щодо подання інформації про військовозобов`язаних працівників, передбаченого Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Про проведення планової перевірки стану військового обліку позивач була належним чином поінформована через оприлюднений план перевірок, поштові повідомлення та телефонне спілкування з представником РТЦК та СП. Незважаючи на це, у призначений день вона не надала жодних документів, відмовилась від співпраці з контролюючими органами та фактично проігнорувала виконання своїх обов`язків як керівника підприємства. Факт порушення підтверджено актом перевірки, а також численними листами та зверненнями ІНФОРМАЦІЯ_2 до РДА. Протокол №11 від 15 січня 2025 року був складений законно, розгляд справи відбувся з дотриманням процесуальних гарантій, про що позивач була повідомлена, однак участі у розгляді не взяла без поважних причин. Штраф, накладений постановою №11 від 27 січня 2025 року, є правомірним та обґрунтованим. Він відповідає завданню адміністративної відповідальності - забезпеченню належного виконання законодавства у сфері оборони та мобілізації в умовах воєнного стану. Вважає, що подання позивачем цього позову розцінюється як спроба уникнути відповідальності за протиправну бездіяльність. Оскільки права та законні інтереси позивача оскаржуваною постановою не порушені, а підстави для її скасування відсутні, адміністративний позов задоволенню не підлягає. Також у відзиві представник відповідача просив поновити строк на подання відзиву. В обґрунтування пропуску установленого ухвалою суду строк зазначив, що Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого продовжено і на теперішній час. На теперішній час в Україні оголошено загальну мобілізацію, повноваження щодо здійснення якої покладено на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. У зв`язку із чим персонал ІНФОРМАЦІЯ_4 цілодобово задіяний у заходах щодо розшуку і оповіщення військовозобов`язаних, проведення призову на військову службу на території Самарівського району, відправки до військових частин особового складу і техніки, надання соціальної підтримки родинам військовослужбовців. Внаслідок вищевказаного навантаження персонал ІНФОРМАЦІЯ_4 тимчасово не має можливості вчасно реагувати на судові справи та повною мірою дотримувати процесуальних строків. З огляду на зазначене, суд вважає можливим поновити строк і прийняти відзив до розгляду

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначила, що оскаржувана постанова №11 від 27 січня 2025 року винесена з порушенням вимог ст. 38 КУпАП, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення сплив 26 грудня 2024 року, тоді як постанова прийнята 27 січня 2025 року, тобто після закінчення визначеного законом строку. На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю. Крім того, позивачка вказує на порушення процедури розгляду справи, передбаченої ст.ст. 245-278 КУпАП, а саме, протокол складено без її участі, належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи вона не отримувала, доказів такого повідомлення відповідачем не надано. Це позбавило її можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також позивачка наголошує на відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки повідомлення про планову перевірку було направлено з порушенням п. 82 Порядку ведення військового обліку та фактично не було отримано. Таким чином, у її діях відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. З огляду на зазначене у позові та відповіді на відзив, позивач просить суд скасувати постанову №11 від 27 січня 2025 року як незаконну та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 12 лютого 2025 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем - 10 березня 2025 року та указані документи передані головуючому судді 12 березня 2025 року.

Ухвалою судді від 12 березня 2025 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, цією ж ухвалою установлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І. Г. від 14 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі постанови №11 від 27.01.2025, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 77213508, відкритого 17 лютого 2025 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яворською Катериною Вікторівною - до вирішення справи № 183/1876/25 по суті.

Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить такого.

Судом установлено, що 15 січня 2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 , начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 11 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

З протоколу № 11 від 15 січня 2025 року убачається, що Указами Президента України № 64/2022 та № 65/2022 від 24.02.2022 на території України введено режим воєнного стану та оголошено загальну мобілізацію, що є діючими. Згідно з 4.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України. інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. Відповідно до Акту від 28.10.2024, складеного комісією з проведення перевірок стану військового обліку було установлено, що керівник Селянського (фермерського) господарства «Дар?я» ОСОБА_1 30 серпня 2024 року було повідомлено засобами телефонного зв`язку за номером НОМЕР_1 та засобами поштового зв`язку надіслано повідомлення № 24/12819 від 30.08.2024 про проведення планової перевірки 12 вересня 2024 року. У телефонному режимі голова С(Ф)Г повідомила, що жодних обов?язків щодо військового обліку перед ІНФОРМАЦІЯ_2 та щодо доведеного мобілізаційного завдання перед Новомосковською РВА не має. В призначену дату голова С(Ф)Г на зв?язок не вийшла, жодних документів для проведення перевірки не надала, чим порушила законодавство про військовий обов?язок, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. За даним фактом начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 подано до Новомосковського РВП ГУНІ в Дніпропетровській області звернення № 24/3783 від 26.09.2024. щодо доставлення голови С(Ф)Г «ДАР"Я» ОСОБА_1 в порядку статті 259 КУпАП для складення протоколу про адміністративне правопорушення та на ім?я голови Новомосковської РДА - начальника РВА надіслано лист з проханням перевірити виконання мобілізаційного завдання С(Ф)Г «ДАР?Я» та викликати голову С(Ф)Г для надання пояснень. ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п. 34, 46, 72 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, з дати отримання вказаного повідомлення для проведення перевірки організації ведення військового обліку та бронювання не прибула, документи для перевірки не надала. Неодноразові повідомлення телефоном та письмові звернення РТЦК до вказаної посадової особи ігноруються, причини чи мотиви умисного невиконання положень законодавства у сфері ведення підприємством військового обліку не надаються. У зв?язку із чим ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено звернення до голови Новомосковської районної військової адміністрації та до органів Національної поліції для забезпечення явки ОСОБА_1 та проведення перевірки. Таким чином, ОСОБА_1 під час воєнного стану допустила порушення вимог Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Також указаним протоколом ОСОБА_3 роз?яснено, що згідно зі ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім?ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; роз?яснено передбачені ст. 268 КУпАП права та обов?язки особи. яка притягується до адміністративної відповідальності (знайомитися з матеріалами справи. давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі; повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 27.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , кабінет N? 18, а також що у разі неявки без поважної причини, або не пред?явлення посвідчення особи, справу буде розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с. 44-45).

Супровідним листом від 22 січня 2025 року Керівнику С(Ф)Г «ДАР`Я» (без зазначення адреси та адресата) повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 27 січня 2025 року та у якості додатку додано протокол про адміністративне правопорушення № 11 від 22 січня 2025 року (а.с. 46).

27 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 31 000 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що відповідно до Акту від 28.10.2024, складеного комісією з проведення перевірок стану військового обліку було установлено, що керівник Селянського (фермерського) господарства «Дар?я» ОСОБА_1 30 серпня 2024 року було повідомлено засобами телефонного зв?язку за номером НОМЕР_1 та засобами поштового зв?язку надіслано повіломлення № 24/12819 від 30.08.2024 про проведення планової перевірки 12 вересня 2024 року. У телефонному режимі голова С(Ф)Г повідомила, що жодних обов?язків щодо військового обліку перед ІНФОРМАЦІЯ_2 та щодо доведеного мобілізаційного завдання перед Новомосковською РВА не має. В призначену дату голова С(Ф)Г на зв?язок не вийшла, жодних документів для проведення перевірки не надала, чим порушила законодавство про військовий обов?язок, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. За даним фактом начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 подано до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області звернення № 24/3783 від 26.09.2024 щодо доставлення голови С(Ф)Г «ДАРЯ» ОСОБА_1 в порядку статті 259 КУпАП для складення протоколу про адміністративне правопорушення та на ім?я голови Новомосковської РДА - начальника РВА надіслано лист з проханням перевірити виконання мобілізаційного завдання С(Ф)Г «ДАР`Я» та викликати голову С(Ф)Г для надання пояснень. ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п. 34, 46, 72 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, з дати отримання вказаного повідомлення для проведення перевірки організації ведення військового обліку та бронювання не прибула. документи для перевірки не надала. Неодноразові повідомлення телефеном та письмові звернення РТЦК до вказаної посадової особи ігноруються, причини чи мотиви умисного невиконання положень законодавства у сфері ведення підприємством військового обліку не налаються. 15.01.2025 відносно ОСОБА_1 відповідальною особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол № 11 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КупАп та засобами поштового зв?язку його було направлено на адресу підприємства. У тексті протоколу зазначалось, що розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення відбудеться 27.01.2025вв кабінеті №18 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10-00 годин. ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи була повідомлена за допомогою поштового зв?язку, однак для участі у розгляді справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибула, про причини неприбуття не повідомила, про перенесення розгляду справи не заявляла, пояснень та доказів щодо поважних причин неналежного ведення військового обліку на підприємстві не повідомила. Таким чином. ОСОБА_5 під час воєнного стану та загальної мобілізації допустила неналежне ведення військового обліку на підприємстві, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 10, 47-48).

До відзиву відповідачем додано повідомлення про проведення планової перевірки від 30 серпня 2024 року за вих. № 24/12819, у якому зазначено про проведення перевірки 12 вересня 2024 року, указане повідомлення адресоване керівнику С(Ф)Г «ДАР`Я», адреса: 51242, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Попасне (а.с. 34), до якого додано ксерокопію конверті та квитанції Укр. пошти про направлення листа С(Ф)Г «ДАР`Я» 05 вересня 2025 року. Опис вкладення до вказаної квитанції не додано.

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів, наведених учасниками справи.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. При цьому, частиною 1 - за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Указана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України«Про правовийрежим воєнногостану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно приписів абз. 5 ч. 1 ст.1Закону України «Про мобілізаційнупідготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підприємства, установи і організації зобов`язан, зокрема, вести військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та в особливий період і надавати звітність з цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку.

Пунктом 82 постанови КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів установлено, що перевірка стану організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів проводиться за питаннями, визначеними у додатку 31. Питання перевірки доводяться до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які включені до відповідних планів перевірки, не пізніше ніж за 10 днів до її початку.

За приписами абз. 8 ч. 3 ст.22Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ) у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз. 12, 13 ч. 3 ст. 22 цього Закону поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 16травня 2024№ 560 (в редакції, чинній з 12.07.2024, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №807 від 09.07.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного визначається не раніше чотирнадцятого дня від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання (п. 41 Порядку №560).

П. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 15.03.2009, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у цьому випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде убачатися, що особа, будучи належним чином повідомленою про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час, яких відповідачем суду надано не було. При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та матеріалів справи, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за оскаржуваною постановою від 27 січня 2025 року відбулось, зокрема, у відсутність останньої.

Однак, жодних доказів, того, що ОСОБА_1 направлялась таке повідомлення про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 представник відповідача не долучив.

Також слід зазначити, що в оскаржуваній постанові від 27 січня 2025 року, не зазначено дату та спосіб належного підтвердження оповіщення ОСОБА_1 у разі надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку. Зазначено лише дату та час коли позивач мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інших доказів про виклик позивача на 27 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 суду не надано, а відтак відповідачем не доведено те, що позивач був належно оповіщений про необхідність явки на 10.00 год27 січня 2025 року.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі і за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Так, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує на те, що розгляд справи відбувся без її участі, при цьому будь-яких заяв про розгляд справи за її відсутності вона не подавала. Окрім того, копія оскаржуваної постанови позивачу не надсилалась та не вручалась, про існування такої він дізнався лише під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Суд зазначає, що жодних доказів щодо повідомлення позивача про те, що розгляд адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відбудеться 27 січня 2025 року немає, а наявна у матеріалах справи копія оскаржуваної постанови та її зміст дають можливість стверджувати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП проводився за відсутності позивача.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Відтак, оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, оскільки має місце порушення норм процесуального права при її винесені, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У контексті спірних правовідносин, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини 3 статті 62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція. (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу проадміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1).

Суд зазначає, що обов`язок особи, яка склала матеріали про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

В силу приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (частина 1).

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Натомість відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, складеної відносно нього. Відсутність таких доказів свідчить про порушення вимог ст. 268 КУпАП щодо забезпечення права особи на захист та реалізацію процесуальних прав під час розгляду справи.

Також необхідно зазначити, що суд не приймає до уваги лист від 22 січня 2025 року з вих. № 24/400, яким, за твердженням відповідача, нібито було повідомлено керівника С(Ф)Г «ДАР`Я», оскільки зазначений лист не містить відомостей про адресу його направлення, що унеможливлює встановлення факту належного повідомлення адресата. Також, вказано, що у якості додатку до листа додано копію протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року, Крім того, жодних доказів фактичного надсилання зазначеного листа позивачеві відповідачем не надано.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_6 № 11 від 27 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду складено і підписано 04 вересня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна