Справа № 260/3256/25
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2025 рокум. Ужгород№ 260/3256/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області , в якому просить: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 26.03.2025 року № 78 про відмову в призначенні пенсії; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу наступні періоди її роботи: з 1998 по 2000 p.p., з 01.01.2001 по 26.11.2001 р. в СВК Світанок та призначити їй пенсію за віком починаючи з часу набуття нею права на пенсію.

Ухвалою судді від 05 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області належним чином завірені копії відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

29 серпня 2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли витребувані докази.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, 26 березня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. В оскарженому рішенні зазначено, що стаж роботи обчислений по матеріалах пенсійної справи становить 14 років 1 місяців 09 днів, при необхідних 15 років. Відповідно до оскарженого рішення не зараховано до страхового стажу позивача період трудової діяльності з 1998 року по 2000 роки та з 01.01.2001 року по 26.11.2001 року. Таке рішення позивач вважає протиправним, оскільки не зараховані відповідачем -2 періоди роботи підтверджується записами в трудовій книжці. Відтак, вважає, що оскаржене рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії прийняте без повного з`ясування всіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів, наданих позивачем.

Відповідач -1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що через відсутність необхідного страхового стажу 15 років, який необхідний позивачу для призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 1998 року по 2000 р., згідно довідки 12 та акта перевірки від 10 травня 2019 року № 100, де зазначено, що згідно книг нарахування заробітної плати позивач значиться без нарахування заробітної плати. Також не зараховано період роботи з 01.01.2001 року по 26.11.2001 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу. При цьому відповідач 1 зазначив, що заяву позивача розглядало ГУ ПФ України в Кіровоградській області, відтак відповідач -1 позбавлений фактичних та юридичних підстав з приводу надання обґрунтованих пояснень щодо відмови у призначенні пенсії.

Відповідач -2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами розгляду документів позивача, доданих до заяви про призначення пенсії, до страхового стажу позивача не зараховані період роботи з 1998 року по 2000 року, згідно довідки від 08.04.2019 року № 12 та акту перевірки від 10.05.2015 року № 100, де зазначено, що згідно книг нарахування заробітної плати особа значиться без нарахування заробітної плати. Також не зараховано періоди роботи з 01.01.2001 року по 26.11.2001 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків. Відтак, рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії прийнято правомірно.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 березня 2025 року позивач звернулася до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФ України в Кіровоградській області від 27 березня 2025 року № 78 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Відповідно до вказаного рішення за результатами розгляду документів позивача, доданих до заяви про призначення пенсії, до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 1998 по 2000 роки, згідно довідки від 08.04.2019 року № 12 та акту перевірки від 10.05.2015 року № 100, де зазначено, що згідно книг нарахування заробітної плати особа значиться без нарахування заробітної плати. Також не зараховано період роботи з 01.01.2001 року по 26.11.2001 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 із змінами (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Рішенням ГУ ПФ України в Кіровоградській області від 26 березня 2025 року № 78 про відмову у призначенні пенсії не враховано до стажу позивача період роботи з 1998 по 2000 роки, згідно довідки від 08.04.2019 року № 12 та акту перевірки від 10.05.2015 року № 100, де зазначено, що згідно книг нарахування заробітної плати особа значиться без нарахування заробітної плати.

Відповідно до довідки сільськогосподарського виробничого кооперативу «Світанок» від 08 квітня 2019 року № 12 позивач у період з 01 вересня 1988 року по 17 березня 2000 року працювала у колгоспі Кірова (в подальшому реорганізований в СВК «Світанок»).

Відповідно до Акту № 100 про результати зустрічної перевірки в СВК «Світанок» стажу роботи та кількості відпрацьованих людиноднів гр. ОСОБА_1 за період з вересня 1988 року по 17.03.2000 року в книгах нарахування заробітної плати за 1998-2000 роки ОСОБА_1 значиться без нарахування заробітної плати.

В той же, період роботи позивача в колгоспі Кірова, який в подальшому був реорганізований в СВК «Світанок» підтверджується записами в трудовій книжці позивача та вищевказаною довідкою СВК «Світанок» від 08 квітня 2019 року № 12.

При цьому, відповідно до Акту про результати зустрічної перевірки в СВК «Світанок» стажу роботи та кількості відпрацьованих людиноднів гр. ОСОБА_1 від 10.05.2019 року № 100 за результатами перевірки довідки № 12 від 08 квітня 2019 року про стаж роботи та кількість відпрацьованих людиноднів гр. ОСОБА_1 в колгоспі ім. Кірова, виданої СВК «Світанок», розбіжностей з первинними документами не виявлено.

Відтак, вищевказаними документами підтверджено, що позивач у період 1998-2000 років працювала в колгоспі Кірова, який був подальшому реорганізований в СВК «Світанок».

При цьому, оскаржене рішення про відмову у призначенні пенсії не містить посилань щодо сумнівів органу пенсійного органу у достовірності вищевказаних записів трудової книжки про трудову діяльність позивача у СВК «Світанок» у спірний період.

Відтак, вказані в оскарженому рішенні підстави не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 1998 по 2000 роки є недостатніми для відмови у зарахуванні спірного стажу.

З огляду на вищенаведене, вищевказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботу з 01.01.2001 року по 26.11.2001 року, суд зазначає наступне.

Підставою для відмови у зарахуванні позивачу наведеного періоду роботи до стажу роботи, що враховується для призначення пенсії за віком, відповідач зазначив, що в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Відповідно матеріалів справи вбачається, що позивач працювала у вказаний період в СВК «Світанок».

За приписами статті 1 Закону №1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Відповідно до частини 1статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За приписами частин 4-6, 9, 10 статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць.

Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно з частиною 6 статті 25 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Така ж правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.03.2020р. у справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019р. у справі №414/736/17.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно не враховано до страхового стажу позивачки період роботи з 01.01.2001 р. по 26.11.2001р., оскільки даний трудовий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж.

Відтак, вищевказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Враховуючи вищенаведене, на переконання суду, відповідач, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 26 березня 2025 року №78 діяв всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд зазначає, що в оскарженому рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач зазначає, що страховий стаж позивача становить 14 років 01 місяців 09 днів, необхідний страховий стаж згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 15 років.

Водночас, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до страхового стажу позивача вищевказаний період роботи позивача з 1998 по 2000 роки та з 01.01.2001 року по 26.11.2001 року в СВК «Світанок», то страховий стаж позивача становить понад 15 років, що є достатнім для призначення йому пенсії за віком.

З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за віком, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058- IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, шо позивач, звертаючись 19 березня 2025 року до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком не досягла пенсійного віку, визначеного ч. 3 ст. 26 Закону № 1058.

В той же час, позивач досягла 65-річного віку 12 квітня 2025 року, відтак, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 позивачу необхідно призначити пенсію з 13 квітня 2025 року.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком та не зарахування до стажу спірних періодів. У зв`язку з чим, суд приходить висновку, що рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії є протиправним та підлягає скасуванню та необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області зарахувати до стажу позивача період роботи з 1998 по 2000 роки, з 01.01.2001 року по 26.11.2001 року в Сільськогосподарському виробничому кооперативі «Світанок» та призначити позивачу пенсію за віком з 13 квітня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 26 березня 2025 року №78.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , для обчислення розміру пенсії, періоди роботи з 1998 по 2000 р.р. та з 01.01.2001 року по 26.11.2001 року в СВК «Світанок», та призначити їй пенсію за віком з 13 квітня 2025 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) судові витрати у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька