Справа № 200/5846/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року Справа№200/5846/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ) у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення до складу грошового забезпечення позивача сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошової компенсації позивачу за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 158 днів, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає таке.

Позивач проходив службу у ВЧ НОМЕР_2 та 10.06.2025 відповідачем йому нараховано грошову компенсацію за щорічну невикористану у 2022 та 2025 роках основну 30 денну відпустку та щорічну додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 98 днів, період 2019 2025 років.

З метою з`ясування врахування відповідачем при розрахунку компенсації за невикористані дні відпусток додаткової грошової винагороди, представником позивача 24.06.2025 скеровано до відповідача адвокатський запит з цього питання.

03 липня 2025 року отримано відповідь на вказаний адвокатський запит за змістом якої повідомлено, що додаткова грошова винагорода не враховувалася при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, він звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 07.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №200/5846/25. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у відповідача докази у справі.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, де викладено заперечення щодо доводів останньої та прохання у позові відмовити, з огляду на таке.

По-перше, позивач пропустив строк звернення, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України. По-друге, додаткова винагорода за своєю суттю є тимчасовою виплатою, оскільки установлюється на період дії воєнного стану, її розмір не є сталим, тобто за правовою природою це є одноразовий вид грошового забезпечення.

Таким чином додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, не входить до складу грошового забезпечення та не враховується при обчисленні компенсації за невикористанні дні відпусток, тим більше, що на час виключення зі списків особового складу позивач відповідну винагороду не отримував.

Отже, відповідач діяв відповідно вимог законодавства та не допускав порушення прав позивача.

Позивачем надано відповідь на відзив, де викладено заперечення проти доводів та прохання позов задовольнити, з огляду на те, що додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення позивача й повинна ураховуватися при обчисленні розміру компенсації за всі невикористанні ним дні щорічної основної та додаткової відпустки.

У зв`язку із вичерпанням строку на надання заяв по суті справи та достатністю письмових доказів у справі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , громадянин України паспорт ID-картка № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що йому 01.04.2019 видано посвідчення серія НОМЕР_5 .

Факт проходження військової служби позивача у ВЧ НОМЕР_2 у спірний період відповідачем не заперечується та підтверджується відомостями військового квитка позивача серія НОМЕР_6 .

Витяг з наказу від 10.06.2025 № 635-ОС свідчить, що ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення з 10.06.2025.

Виплачено грошову компенсацію за 30 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за 2022 рік, грошову компенсацію за 30 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за 2025 рік та грошову компенсацію за 98 невикористаних днів додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій за 2019 2025 роки.

Відповідно довідки про грошове забезпечення та інші винагороди за 2022 рік, видана ВЧ НОМЕР_7 03.07.2025 за № 1023 ОСОБА_1 судом установлено, що позивач отримував:

додаткову винагороду за ПКМУ № 168 (30 000,00 грн) у березні, квітні, червні, серпні грудні 2022 року;

додаткову винагороду за ПКМУ № 168 (70 000,00 100 000,00грн) у квітні червні, серпні грудні 2022 року;

Відповідно довідки про грошове забезпечення та інші винагороди за 2023 рік, видана 03.07.2025 за № 1024 ВЧ НОМЕР_7 ОСОБА_1 судом установлено, що позивач отримував:

додаткову винагороду за ПКМУ № 168 (30 000,00 грн) у січні березні 2023 року;

додаткову винагороду за ПКМУ № 168 (70 000,00 100 000,00грн) у січні березні 2023 року.

Згідно архівної відомості за 2024 рік ОСОБА_1 додаткову винагороду за ПКМУ № 168 не отримував.

Згідно архівної відомості за 2025 рік ОСОБА_1 додаткову винагороду за ПКМУ № 168 не отримував.

Факт невключення до складу грошового забезпечення позивача сум додаткової винагороди, передбаченої ПКМУ № 168, при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток у загальній кількості 158 днів, відповідач не заперечував.

За встановлених обставин, правова позиція суду така.

Щодо строку звернення.

Відповідач, вважаючи, що позивач пропустив строк звернення до суду посилається на ч. 5 ст. 122 КАС України за змістом якої для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас ч. 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-ІХ назву та частини першу і другу статті 233 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції:

"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, Законом № 2352-IX внесено зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, а відтак змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення (виплати) заробітної плати (її складових).

Відтак, починаючи з 19 липня 2022 року у Кодексі законів про працю України відсутня норма, яка б передбачала право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Водночас після внесення Законом № 2352-IX відповідних змін частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України установлено строк звернення до суду у справах про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення) та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

Витяг з наказу від 10.06.2025 № 635-ОС свідчить, що ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення з 10.06.2025. До суду із цим позовом позивач звернувся 04.08.2025, тобто у межах тримісячного строку звернення з моменту звільнення. Відтак, підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення у суду відсутні.

Щодо суті спірних правовідносин.

Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Стаття 9. Грошове забезпечення військовослужбовців

1. Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

2. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

4. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Стаття 10-1. Право військовослужбовців на відпустки. Порядок надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них

1. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

8. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

14. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено тарифну сітку та додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558 (далі - Інструкція № 558, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пункт 2. У цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із:

основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням);

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Розділ V. Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби.

Частина 8. Виплати, що здійснюються військовослужбовцям у разі звільнення їх з військової служби

Пункт 6. У рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Постанова Кабінету Міністрів «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі ПКМУ № 168, у редакції, чинній на момент отримання позивачем додаткової винагороди)

Пункт 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям… , Державної прикордонної служби, …, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць …, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 726 «Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» затверджено «Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (далі Особливості № 726)

Суд звертає увагу, що вказаний наказ прийнято відповідно до абзацу другого пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 червня 2023 року № 3161-IХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану», пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з метою визначення особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Пункт 15. Винагороди, визначені пунктом 2 цих Особливостей, є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення.

Пункт 2 На період воєнного стану виплачуються:

1) додаткова винагорода:

у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах;

у розмірі 50000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

у розмірі 30000 гривень військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

у розмірі 20100 гривень щомісяця військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані в розпорядження відповідних командирів, після перебування в розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування в розпорядженні;

у розмірі від 15000 до 30000 гривень військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу, у розрахунку на місяць відповідно до переліку посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах);

2) винагорода за особливості проходження служби під час воєнного стану (особливого періоду) в розмірі 6000 гривень військовослужбовцям строкової військової служби пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць;

3) винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) в розмірі 2350 гривень курсантам вищих військових навчальних закладів Держприкордонслужби, які перед зарахуванням на навчання не перебували на військовій службі або проходили строкову військову службу, пропорційно часу перебування на службі (навчанні) в розрахунку на місяць.

4) одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень військовослужбовцям у разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Висновки суду.

Позивач мотивує власну позицію тим, що додаткова винагорода, запроваджена ПКМУ № 168, є додатковим видом грошового забезпечення, а приписи пп.6 п.1 розділу 8 глави V не містять заборон ураховувати відповідну винагороду у складі грошового забезпечення з якого обчислюється розмір такої компенсації.

Посилається на правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 23.09.2024 у справі № 240/32125/23, від 20.08.2024 у справі № 420/693/23.

Натомість відповідач, заперечуючи доводи позивача, стверджує, що додаткова винагорода, установлена ПКМУ № 168, є одноразовим видом грошового забезпечення, тому така не враховується при розрахунку компенсації за невикористані дні відпусток.

Окрім того, наголошує, що відповідна компенсація виплачується з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого військовослужбовець мав на день звільнення.

Суд погоджується із доводами відповідача, з огляду на таке.

Абзацем 3 п. 14 ст. 10-1 Закону № 2011 надано право військовослужбовцям, зазначеним в абзацах першому та другому цього пункту у рік звільнення зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки отримати грошову компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".

Суд звертає увагу, що право позивача на відповідну компенсацію відповідачем не оспорюється, спірним є лише розмір такої.

Цим же законом передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, а Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (п. 4 ст. 9 Закону № 2011).

Розміри грошового забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб урегульовано Постановою № 704.

Водночас виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється у порядку, що затверджується, серед інших, Міністерством внутрішніх справ (п.3 Постанови № 704).

Таким порядком у випадку позивача є Інструкція № 558, п. 2 якого визначено складові грошового забезпечення та надано визначення, що є місячним грошовим забезпечення військовослужбовця, а саме грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. Також визначено складові такого: основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Вказане є важливим у контексті того, що грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. (п. 6 ч. 8 розд. V Інструкції № 558)

Установлені судом фактичні обставини свідчать, що позивач отримував додаткову винагороду за ПКМУ № 168: у квітні червні, серпні грудні 2022 року; у січні березні 2023 року; за період 2024 2025 року не отримував.

Вказане, на переконання суду свідчить про не систематичність отримання позивачем відповідної додаткової винагороди та неотримання такої станом на момент виключення зі списків особового складу, що у силу прямого припису п. 6 ч. 8 розд. V Інструкції № 558 унеможливлює включення такої до складу грошового забезпечення у цілях розрахунку компенсації за невикористані відпустки.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 15 Особливостей № 726, де вказано, що додаткові винагороди, передбачені, зокрема п. 1-1 ПКМУ № 168 є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, тобто не є складовою місячного грошового забезпечення з якого обчислюється розмір компенсації за невикористану відпустку.

Щодо посилань позивача на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 23.09.2024 у справі № 240/32125/23, від 20.08.2024 у справі № 420/693/23.

Так, у постанові 23.09.2024 у справі № 240/32125/23 Верховний Суд, вважав, що додаткова винагорода за ПКМУ № 168 належить до щомісячного додаткового виду грошового забезпечення позивача, оскільки виплачувалася позивачу, починаючи з квітня 2022 року по лютий 2023 року (виключений зі списків особового складу у серпні 2023 року), Верховний Суд дійшов висновку, що указана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункової величини), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки.

Окрім того, Верховним Судом не аналізувалися положення Особливостей № 726, оскільки позивач у справі № 240/32125/23 був військовослужбовцем Збройних Сил України та нарахування його грошового забезпечення регламентовано Порядком № 260, тоді, як у справі, що розглядається позивач є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України й на нього поширюються положення Інструкції № 558.

Аналогічне стосується висновків Верховного Суду від 20.08.2024 у справі № 420/693/23.

Тобто, суд вважає покликання позивача на перелічені постанови суду касаційної інстанції не релевантними до фактичних обставин, що установлені судом у цій справі.

З наведених мотивів суд у задоволенні позову відмовляє повністю.

Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати. (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»)

Керуючись вимогами ст.ст.2, 6-11,12, 77, 90, 241 246, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 03.09.2025.

Суддя І.В. Буряк