Справа № 160/6193/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6193/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року (суддя Рянська В.В.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 039705 від 14.02.2024, якою стягнуто з позивача штраф у сумі 17000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано, що предметом розгляду даної справи мало б бути встановлення чи є порушення законодавства «Про автомобільний транспорт» відсутність у водія тахокарт за певні дні, коли водій у ці дні не працював та підтвердив це документально. В оскарженому рішенні відповідача не зазначено про відсутність бланку підтвердження діяльності.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 12.09.2006 проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про що державним реєстратором виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.03.2024 видами економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

10.03.2023 між ОСОБА_2 (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) укладено договір оренди транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрований у реєстрі за № 202.

Відповідно до цього договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування транспортні засоби, у тому числі спеціалізований вантажний сідловий тягач Е марки DAF, модель XF 95.430, сірого кольору, 2005 року випуску, шасі НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого Нікопольським ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області 22.01.2013, та загальний напівпричіп н/пр.-бортовий-тентований марки HUMBAUR, модель HSА 351324 S, сірого кольору, 2012 року випуску, шасі НОМЕР_5 , реєстраційний № НОМЕР_6 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , виданого ТСЦ 1245 15.12.2017.

ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є власником транспортного засобу марки DAF XF96.430, реєстраційний номер НОМЕР_3 (сідловий тягач-Е), та згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 - власником загального напівпричепа HUMBAUR HSА 351324 S, реєстраційний номер НОМЕР_8 .

Згідно з актом № 005639 від 17.01.2024 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, складеним старшим державним інспектором сектору державного нагляду (контролю) у м. Кривому Розі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, 17.01.2024 о 13:30 год. на а/д Н-11 87 км, було проведено перевірку транспортного засобу марки DAF тягач, номерний знак НОМЕР_3 , з напівпричепом HUMBAUR, номерний знак НОМЕР_6 (свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , CХК 079907), що належать ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 (посвідчення водія НОМЕР_9 ), перевізник згідно з ТТН № від 16.01.2024 - ФОП ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт». Перевізник не забезпечив виконання вимог законодавства України у сфері перевезення вантажів відсутні заповнені тахокарти водія за 13.01.2024, 14.01.2024, чим порушено п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, відповідальність за порушення передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». В акті міститься запис про відмову водія ОСОБА_3 від підпису.

Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області було направлено ОСОБА_1 повідомлення вих. № 6552/23/24-24 від 23.01.2024 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 14.02.2024 у Відділі державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області.

14.02.2024 представник позивача адвокат Толпегін А.В. подав до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області заперечення на акт № 005639 від 17.01.2024 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. У запереченні зазначено, що водій транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 з 21:13 год. 12.01.2024 до 09:00 год. 15.01.2024 не здійснював перевезення вантажів, оскільки у нього були вихідні. Транспортний засіб у вказаний період перебував на стоянці по вул. Дніпросталівська у м. Дніпро. Доступу до транспортного засобу не було, водій перебував за межами міста. Тому ОСОБА_3 під час перевірки не міг надати тахокарти за 13.01.2024 та 14.01.2024.

До заперечення було додано документи на підтвердження зазначених у ньому обставин, у тому числі складену ФОП ОСОБА_1 довідку від 08.02.2024 № 3 про нездійснення перевезень, заповнений ФОП ОСОБА_1 бланк підтвердження діяльності від 15.01.2024, за підписом водія ОСОБА_3 , у якому зазначено, що протягом періоду з 21:15 год. 12.01.2024 до 09:00 год. 15.01.2024 водій ОСОБА_3 не здійснював перевезення пасажирів та/або вантажів (вихідний), витяг GPS контролю щодо транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 з 12.01.2024 до 16.01.2024, копії п`яти тахокарт за період з 11.01.2024 до 18.01.2024 (11-12.01.2024; 12-15.01.2024; 15-16.01.2024; 16-17.01.2024; 17-18.01.2024).

14.02.2024 начальником відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову № 039705 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн за допущене 17.01.2024 о 13 год. 30 хв. на а/д Н-11, 87 км порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується актом № 005639 від 17.01.2024.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженої постанови було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2344-ІІІ рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з абз. 2 п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як встановлено судом першої інстанції, перевірка 17.01.2024 здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 000121 від 11.01.2024.

Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Суд першої інстанції вірно врахував, що ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385.

Згідно з п. 1.3 Інструкції № 385 ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385, картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п. 3.5 Інструкції № 385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Судом було вірно зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, у разі використання цифрового тахографа використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, має при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010, передбачено, що у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановив суд першої інстанції, 17.01.2024 на момент проведення відповідачем перевірки транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_3 , з напівпричепом HUMBAUR, номерний знак НОМЕР_6 , у водія були відсутні заповнені тахокарти за 13.01.2024, 14.01.2024, що стало підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Позивачем зазначено та надано відповідні докази, що тахокарти за 13.01.2024, 14.01.2024 не заповнювалися водієм, оскільки у вказані дні він не здійснював перевезення вантажів.

Суд першої інстанції вірно врахував, що у разі, якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, то перевізником перед виїздом (рейсом) заповнюються бланки підтвердження діяльності, які водій зобов`язаний зберігати протягом 28 днів з дня закінчення робочої зміни, перевізники зберігають бланки підтвердження протягом 12 місяців.

Бланки підтвердження встановленої форми мають бути заповнені перед рейсом, підписані перевізником та водієм, та надані уповноваженій особі під час перевірки.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що таких бланків підтвердження діяльності, як вбачається зі встановлених у даній справі обставин, на момент проведення перевірки водієм транспортного засобу, який перебуває у користуванні позивача як перевізника, відповідачу не було пред`явлено.

Суд вірно зазначив, щодо посилань позивача на ту обставину, що до заперечення на акт перевірки № 005639 від 17.01.2024 було надано бланк підтвердження діяльності, який охоплює період 13.01.2024-14.01.2024, що саме станом на момент проведення перевірки уповноваженій особі Укртрансбезпеки водієм не було пред`явлено бланк (бланків) підтвердження діяльності за дні, в які водієм не здійснювалось перевезення вантажу. Водночас такий обов`язок прямо випливає з положень Закону № 2344-ІІІ, Положення № 340 та Інструкції № 385, про що зазначено судом вище.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що непред`явлення позивачем (його уповноваженою особою) під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) тахокарт або бланку (бланків) підтвердження діяльності за 13.01.2024, 14.01.2024 свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування адміністративно-господарського штрафу, визначеного статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Оскільки водій транспортного засобу перевізника ФОП ОСОБА_1 на момент проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) не надав уповноваженій особі відповідача належним чином заповнені тахокарти або бланки підтвердження діяльності (у разі нездійснення водієм у певні дні перевезення вантажу) за 13.01.2024, 14.01.2024, суд дійшов висновку, що на момент проведення рейдової перевірки позивач не забезпечив водія повним комплектом документів, передбаченим законодавством, у зв`язку з чим інспектором обґрунтовано зафіксовано в акті перевірки порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відсутність визначених законом документів під час здійснення перевезення вантажу вже є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу до перевізника.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено відсутність у водія на час проведення перевірки тахокарти або бланку підтвердження діяльності водія, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення позивачем вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що спричиняє наслідки у вигляді відповідальності згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 03 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай