Справа № 460/10851/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/10851/24 пров. № А/857/33682/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (головуюча суддя: Нор У.М., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії -

встановив:

ОСОБА_1 , 13.09.2024, через засоби поштового зв`язку, звернувся з позовом до суду, в якому просив:

-визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення від 01.08.2024 №67 про відмову призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

-зобов`язати відповідача здійснити призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до страхового стажу період навчання з 21.08.1979 по 01.03.1983 на підставі диплому серія НОМЕР_1 від 01.03.1983 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано період навчання з 21.08.1979 по 01.03.1983 у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.08.2024 № 67.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувавти до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 21.08.1979 р. по 01.03.1983 у Кіцманському радгоспу-технікуму за спеціальністю «Ветеринарія» на денній формі навчання.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі заяви від 25.07.2024, з урахуванням висновків суду першої інстанції.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що відповідно до змісту рішення від 01.08.2024 № 67 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовлено у призначенні пенсії позивачу у зв`язку із відсутності необхідного страхового стажу, передбаченого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено що страховий стаж становить 26 років 3 місяці 4 дні, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979, оскільки у довідці від 05.07.2024 № 29/24 відсутній номер наказу та дата закінчення навчання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Рівненській області із заявою про призначення пенсії по віку відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.08.2024 № 67, позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутності необхідного страхового стажу, передбаченого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено що страховий стаж становить 26 років 3 місяці 4 дні, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979, оскільки у довідці від 05.07.2024 № 29/24 відсутній номер наказу та дата закінчення навчання.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зібраними у справ доказами підтверджується період навчання позивача з 1979 року по 01 березня 1983 року в Кіцманському радгоспі-технікумі за спеціальністю «Ветеринарія», який за правилами пункту «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII безпідставно не був зарахований до стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії (страхового стажу), що вказує на протиправність рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 01.08.2024 №67.

Оскільки відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії по віку за відсутністю підтвердження страхового стажу, на момент звернення із заявою від 01.04.2024 про призначення пенсії досяг необхідного пенсійного віку, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважав за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.04.2024 про призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV встановлено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2018 року особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону №1058-1 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01 січня 2004 року), зокрема, у статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт «д» частини третьої статті 56 Закону № 1780-Х11).

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1, зі змінами).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637). За період роботи, з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 8 Порядку № 637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що інформація щодо навчання позивача в Кіцманському радгосп-технікумі у період з 1979 р. по 1983 р. та отримання диплому серії НОМЕР_1 зазначена в довідці від 05.07.2024 № 29/24, яка надавалася позивачем разом із заявою про призначення пенсії, а також, що записи в дипломі та довідці не містять ані інших виправлень/підтирань, ані інших застережень, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності, а відтак повністю підтверджують відповідний період навчання.

У довідці вказано, що наказом Міністерства сільського господарства УРСР №97 від 14.07.1959 Кіцманський сільськогосподарський технікум перейменовано на Кіцманський зооветеринарний технікум.

Наказом Міністерства сільського господарства УРСР № 38 від 20.04.1973 у зв`язку з реорганізацією, на базі колгоспу «Рядянська Буковина» і зооветеринарного технікуму був створений Кіцманський радгосп-технікум

Наказом № 232 Міністерства сільського господарства і продовольства України від 25.07.1997 Кіцманський радгосп-технікум Чернівецької області поділений і створено Кіцманський державний аграрний технікум.

Кіцманський державний аграрний технікум реорганізовано у відокремлений структурний підрозділ Подільського державного аграрно-технічного університету Кіцманський технікум Подільського державного аграрно-технічного університету, згідно з наказом Міністерства аграрної політики України № 88 від 28.02.2006.

Наказом Подільського державного аграрно-технічного університету № 89 від 13.06.2016, змінено статус Кіцманського технікуму Подільського державного аграрно-технічного університету на Кіцманський коледж Подільського державного аграрно-технічного університету.

Відповідно до наказів Міністерства освіти і науки України від 28.06.2021 № 1025 «Про перейменування відокремлених структурних підрозділів Подільського державного аграрно-технічного університету», від 15.10.2021 № 1273 «Щодо перейменування Подільського державного аграрно-технічного університету», наказу Закладу вищої освіти «Подільський державний університет» від 26.11.2021 «Про зміни назв структурних підрозділів», Кіцманський коледж Подільського державного аграрно-технічного університету перейменовано у Відокремлений структурний підрозділ «Кіцманський фаховий коледж Закладу вищої освіти «Подільський державний університет».

З оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 01.08.2024 № 67 вбачається, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за його заявою, оскільки в довідці від 05.07.2024 № 29/24 відсутні наказ та дата закінчення навчання.

Однак, з архівної довідки № 29/24 від 05.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 був зарахований в число студентів Кіцманського радгосп-технікуму за спеціальністю «Ветеринарія» на денну форму навчання за Наказом № 57-У від 21.08.1979 та згодом на основі рішення Державної кваліфікаційної комісії йому присвоєно кваліфікацію «Ветеринарний фельдшер» та видано диплом серії НОМЕР_1 реєстраційний номер 6147 Кіцманським радгосп-технікумом в 1983 році.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відомості, зазначені в архівній довідці № 29/24 від 05.07.2024, виданій Відокремленим структурним підрозділом «Кіцманський фаховий коледж Закладу вищої освіти «Подільський державний університет», підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно навчався в Кіцманському радгосп-технікумі у період з 1979 р. по 01.03.1983 р. за денною формою навчання по спеціальності «Ветеринарія».

Таким чином, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи (період навчання), а не дотримання формальних вимог при заповненні документів про стаж чи період навчання, а тому покликання навчального закладу на те, що у довідці № 29/24 від 05.07.2024 відсутній наказ та дата закінчення навчання, жодним чином не підтверджує зворотнього.

Оскільки з розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 вбачається, що період з 1979 р. по 01.03.1983 р. не зарахований до страхового стажу позивача, відтак позивач має право на зарахування до загального страхового стажу періоду навчання в Кіцманському радгосп-технікумі з 1979 по 01.03.1983.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, перевіривши правомірність прийняття рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 01.08.2024 № 67, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оспорюваного рішення, пенсійний орган діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правомірно визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 01.08.2024 № 67 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язав зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання у Кіцманському радгосп-технікумі з 1979 по 01.03.1983, повторно розглянувши заяву позивача від 25.07.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі № 460/10851/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін