Справа № 521/20262/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі 521/20262/24, згідно ст. 382 КАС України, в якому просить:

встановити строк для подання звіту про виконання судового рішення у 10 (десять) календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали, що є достатнім для його підготовки;

зобов`язати особисто начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (09935548) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення від 09.04.2025.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у цій справі у суді першої та апеляційної інстанцій продемонстрував процесуальну незаінтересованість, триваючу процесуальну пасивність. Відповідач добровільно рішення суду до тепер не виконав. Строк розгляду заяви про відстрочку у залежності від обставин складає не більше 7 днів або не більше 15 днів (п. 60 порядку, затвердженого постановою КМ України від 16.05.2024 № 560). Відповідач протокольне рішення до тепер позивачу не адресував, строк фактичного невиконання рішення суду у 8 (вісім) разів перевищує максимальний строк, визначений у п. 60 порядку, затвердженого постановою КМ України від 16.05.2024 № 560. Строк невиконання є фактично більшим за формальний строк судового розгляду від моменту відкриття провадження та до моменту прийняття рішення (20.02.2025-09.04.2025).

02.07.2025 державний виконавець у ВП № 78510287 зупинив вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 521/20262/24 виданий 24.05.2025 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2024 року щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення, на період припинення підстав, які унеможливлюють виконання рішення.

ІНФОРМАЦІЯ_5 протягом 9 (дев`яти) повних календарних місяців з 25.10.2024, клієнту протокольне рішення про задоволення або відому у задоволенні заяви про відстрочку до тепер не надав. Окремо, суду з 20.02.2025 до тепер також не надав.

Відповідачем ненадання протокольного рішення про відмову у відстрочки штучно утворюються формальні підстави для легалізації триваючої протиправної бездіяльності та твердження, що клієнту у відстрочки не відмовляли та підстави для окремого судового захисту судового зобов`язання оформити відстрочку, відсутні.

Окреслене вище у сукупності та нерозривному зв`язку свідчить про формальне, поверхове ставлення ІНФОРМАЦІЯ_5 до суду, умисне порушення розумного строку виконання рішення у справі № 521/20262/24.

Заява про встановлення судового контролю доставлена в електронні кабінети відповідачів 01.08.2025, однак заперечення на заяву про встановлення судового контролю до суду не подано.

Відповідно до ч.1 ст.382№ КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву позивача, суд дійшов наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами частин 2, 3 статті 14 КАС України, згідно яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення щодо обов`язковості судових рішень містять норми статті 370 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС cуд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаними положеннями КАС України регламентовано право суду зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, а саме невиконання рішення суду.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00, від 20липня 2004року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.

Фактичне (не у повному обсязі) не виконання рішення суду, що набрало законної сили, є достатньою правовою обставиною для застосування судом заходів судового контролю.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 25.10.2024 року щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2024 року щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1937,92 грн..

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_6 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі повернуто скаржнику.

24.06.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №521/20262/24 щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2024 року щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення.

Головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кучерук Любовью Вікторівною винесено постанову від 02.07.2025 про зупинення виконавчого провадження №78510287 на підставі п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень, а саме:

«Згідно із абзацом 22 п. 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 30, ст. 542; із змінами, внесеними Законом України від 11 квітня 2023 року № 3048 -IX) зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Положення, передбачені абзацом двадцять другим цього пункту, не поширюються на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці двадцять другому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.»

Отже, доказів виконання рішення суду станом на день розгляду справи відповідачем до суду не надано.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 382-1 за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Частиною 6 ст. 382-1 КАС України ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити 15-денний строк для суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення та подання відповідного звіту до суду з дати вирішення порушеного процесуального питання.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 Положення №154 встановлено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Згідно з абз. 5 п. 9 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Абзацами п`ятим, дев`ятим пункту 11 Положення №154 (в редакції Постанови КМ № 558 від 16.05.2024; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 1558 від 31.12.2024) встановлено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення:

беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) комісій з питань направлення для проходження базової військової служби, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві;

оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Разом з тим, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

Так, станом на день розгляду заяви про встановлення судового контролю, воєнний стан в Україні не скасовано.

В свою чергу, предметом розгляду у справі №521/20262/24 була саме бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 стосовно нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 25.10.2024 року щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Невиконання рішення суду стосовно розгляду заяву ОСОБА_1 від 25.10.2024 року щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та надання йому відповідь по суті є нічим інакшим ніж свідоме невиконання завдань і функцій, з метою здійснення яких утворений, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підставі викладеного, беручи до уваги суть спірних правовідносин та невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2025, суд

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 382, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 р. (вх.№77422/25 від 30.07.2025) задовольнити частково.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) подати звіт про виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 521/20262/24 протягом 15 днів з дня постановлення ухвали.

Ухвала постановлена з урахуванням перебування судді у відпустці в період з 01.08.2025 року по 02.09.2025 року

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин