Справа № 681/300/25
Суддя: Іллюк С. В.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/300/25
Провадження 2-а/681/4/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2025 р. м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Іллюка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач 12.03.2025 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4230072 від 09.03.2025 (далі постанова), винесену поліцейським відділу поліції № 3 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капралом поліції Могирем М.О., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП й накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Позов обґрунтований тим, що 09.03.2025 близько 11.30 год на автодорозі М-21 312 км в селищі Березина Вінницького району Вінницької області, поліцейським відділу поліції №3 (м.Вінниця) Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капралом поліції Могирем М.О. винесено постанову та накладено адміністративне стягнення за керування транспортним засобом NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом BLYSS AH F270 SH, номерний знак НОМЕР_2 , маса якого перевищує 750 кг не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «ВЕ».

Цю постанову позивач вважає незаконною із наступних мотивів.

Так останній не заперечує обставини указані в постанові про адміністративне правопорушення щодо керування у цей час і місці указаним вище транспортним засобом з причепом.

Зазначає, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення поліцейський не прийняв до уваги його пояснень та вимоги п. 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340 (далі Положення), яка встановлює, що водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Також цей пункт Положення встановлює, що водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

Зазначає, що оскільки причіп був пустий та не перевищував вагу 750 кг (вага пустого 590 кг), а тому не вчиняв цього адміністративного правопорушення.

Окрім того, зазначає, про порушення його права на захист, оскільки неодноразово заявляв цьому поліцейському клопотання про перенесення розгляду справи на підставі ст. 268 КУпАП, оскільки хотів скористатись правовою допомогою адвоката, однак отримав відмову.

Просить суд скасувати зазначену вище постанову про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

17.03.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, для відповідача роз`яснено, зокрема, право на подання відзиву на позов у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали суду та зобов`язано протягом вказаного строку надати суду копію оскаржуваної постанови та всі супутні матеріали.

Ухвалою суду від 18.03.2025 до справи залучено відповідача - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

Ухвала про відкриття провадження надіслана відповідачам: 19.03.2025 Вінницькому районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та 20.03.2025 Головному управлінню Національної поліції у Вінницькій області.

Відповідач, Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, у поданому 03.06.2025 відзиві позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення в повному обсязі, вважаючи оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.

Свою позицію аргументував тим, що 09.03.2025 щодо позивача ОСОБА_1 винесено указану вище постанову та підставою для її винесення став факт керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суть правопорушення, за доводами відповідача, полягає в тому, що позивач керував автомобілем NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом BLYSS AH F270 SH, номерний знак НОМЕР_2 . Згідно з реєстраційними документами, дозволена максимальна маса причепа (2700 кг) перевищує 750 кг, а також масу автомобіля без навантаження (1726 кг). При цьому загальна дозволена максимальна маса такого транспортного составу перевищує 3500 кг. Відповідно до пункту 5 Положення, керування таким автомобілем з причепом у такому випадку дозволяється лише водіям, які мають право на керування транспортними засобами категорії «ВЕ».

Відповідач наголошує, що згідно зі статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Органи Національної поліції, відповідно до статей 23 та 32 Закону України «Про Національну поліцію», уповноважені здійснювати контроль за дотриманням ПДР, виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, перевіряти у водіїв документи та, згідно зі ст. 222 КУпАП, розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Процедура розгляду справи на місці вчинення правопорушення була дотримана. Відповідно до ст. 258 КУпАП, у разі вчинення правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху протокол не складається, а уповноваженою особою одразу виноситься постанова. При цьому поліцейські використовують інформацію з офіційних баз даних МВС, зокрема з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», яка має доказове значення. Сама ж оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки містить усі необхідні відомості, зокрема опис встановлених обставин справи та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність.

Відповідач вважає, що правопорушення належним чином зафіксовано, дії поліцейського були правомірними, а постанова є законною та обґрунтованою.

У зв`язку з цим просить суд залишити постанову без змін, а позов без задоволення.

Дослідивши письмові докази суд зазначає про наступне.

Встановлено, що поліцейським відділу поліції № 3 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капралом поліції Могирем М.О. винесено постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с 12).

З цієї постанови встановлено, що позивачу ставиться в провину, що він 09.03.2025 близько 11.15 год на автодорозі М-21 312 км в селищі Березина Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом BLYSS AH F270 SH, номерний знак НОМЕР_2 , маса якого перевищує 750 кг не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «ВЕ», чим порушив вимоги підпункту «а» п. 2.1 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Вирішуючи питання законності зазначеної постанови, суд виходить із такого.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР, його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 3 Положення передбачено, що до категорії «В» належать транспортні засоби - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Відповідно до п. 5 Положення, водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими транспортними засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

У матеріалах справи міститься посвідчення водія позивача серії НОМЕР_3 з відкритими категоріями: В1, В, С1, С та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_4 (а.с. 10) та на причеп BLYSS AH F270 SH, реєстраційний номер НОМЕР_2 , серія НОМЕР_5 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , повна маса автомобіля марки NISSAN X-TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 2170 кг, а маса без навантаження 1726 кг.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 повна маса причепа марки BLYSS AH F270 SH реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 2700 кг, а маса без навантаження - 590 кг.

Повна маса причепа перевищує 750 кг, зокрема, становить 2700 кг.

Також ці документи підтверджують, що повна маса причепа (2700 кг) перевищує масу автомобіля без навантаження, яка становить 1726 кг, а загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кг та становить 4870 кг(повна маса автомобіля 2170 кг + повна маса причепа 2700 кг).

У ПДР та Положенні для визначення необхідної категорії беруться до уваги повна маса причепа, а не маса без навантаження.

За таких обставин, якщо загальна маса автомобіля з причепом перевищує 3500 кг, водій повинен мати право на керування транспортними засобами категорії ВЕ.

Таким чином, доводи позивача щодо керування автомобілем з пустим причепом, у зв`якзу з чим наявність права на керування транспортними засобами категорії ВЕ не є обов`язковою, не відповідають вимогам закону, а тому факт порушення підпункту «а» п. 2.1 ПДР мав місце.

Надаючи оцінку доводам позивача на те, що поліцейський, який виносив оскаржувану постанову, не надав йому можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, чим порушив ст. 268 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 2, 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративний правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч. 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогст. 283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Доводи позивача щодо ненадання можливості скористатися правовою допомогою суд вважає необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи позивач заявив клопотання про бажання скористатися послугами адвоката, на що поліцейські не заперечували, та неодноразово зазначали про таку можливість, в тому числі у телефонному режимі. Такі обставини встановлені з оглянутого в судовому засіданні запису з відеореєстратора, поліцейського, який виносив постанову про адміністративне правопорушення.

Тобто, позивач мав можливість отримати відповідну юридичну консультацію по телефону, водночас, право на отримання правової допомоги під час розгляду справи поліцейським в жодному випадку не ставилося під сумнів.

Суд наголошує, що санкція ч. 2 ст. 126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до відповідальності, є безальтернативною та передбачає виключно стягнення у виді штрафу. Законодавець не встановив для цього складу правопорушення жодних інших видів стягнень, таких як адміністративний арешт, застосування якого вимагало б обов`язкової участі захисника відповідно до законодавства, яке регулює порядок надання безоплатної правничої допомоги.

Суд також враховує, що оскільки факт вчинення правопорушення доводиться виключно даними офіційних реєстраційних документів на транспортні засоби, які є беззаперечними, залучення захисника не могло б змінити суть цих доказів. Правова допомога є ключовою у питаннях тлумачення закону чи оцінки доказів, однак вона не може змінити об`єктивні цифрові показники, що лежать в основі цього спору.

Таким чином, доводи позивача про порушення його права на захист є безпідставними та не відповідають правовому регулюванню спірних правовідносин.

При цьому, суд зазначає, що можливість реалізації особою своїх прав на юридичну допомогу адвоката, участь у розгляді справи, надання пояснень та подання доказів на спростування наявності складу правопорушення передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, що і було реалізовано позивачем.

Зважаючи на викладенен вище та особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доводи про те, що інспектор поліції порушив ст. 268 КУпАП, є необґрунтованими.

Тому суд вважає, що постанова є законною та скасуванню не підлягає.

Крім того, під час розгляду цієї справи суд також дійшов висновку, що Вінницьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області є неналежним відповідачем з огляду на таке.

З врахуванням положень п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, а тому відповідні відділи чи посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені вказаною статтею.

Таким чином, суд вважає, що цей відділ поліції є неналежним відповідачем у справі, а тому в позові до нього слід відмовити саме з цієї підстави.

Керуючись наведеним та ст.ст. 9, 77, 139, 242-246, 250, 257, 262, 272, 286, 293 КАС України, суд,

у х в а л и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана учасниками справи апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , місцезнаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050;

Вінницьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, , місцезнаходження: вул. Пирогова, 4-а, м. Вінниця, 21018.

Суддя Сергій ІЛЛЮК