Справа № 398/4273/25
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4273/25
Провадження №: 2-а/398/134/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" вересня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретарів судового засідання Міщенко С.А., Власової В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі

В С Т А Н О В И В:

Через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою, у якій просив скасувати постанову серії ЕНА №5159219 від 06 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та закрити провадження у справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.07.2025 року інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої він, цього ж дня о 19 год 45 хв у м. Олександрія, по вул. Леоніда Коваленка, 1, керував автомобілем «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого було розбите лобове скло в зоні дії склоочисників, чим порушив п. 31.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП. Зазначає, що не вчиняв даного правопорушення, доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення, про яке зазначено в постанові, відповідачем не було надано, зазначена в постанові тріщина від осколку перебуває поза зоною огляду і проходить в межах норм, визначених ПДР для експлуатації автомобіля. У задоволенні його клопотання про складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання йому часу для звернення за допомогою до фахівця в галузі права позивачу було відмовлено. При цьому, поліцейський не зміг надати докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відповідно суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Також позивач зазначав, що його було зупинено безпідставно та поліцейський не мав при собі посвідчення встановленого зразка.

Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну відповідача Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області на Управління патрульної поліції в Кіровоградській області та на підставі 4 ст. 48 КАС України залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

20 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідач Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області подав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувана постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Оскільки позивач керував транспортним засобом, у якого було розбите лобове скло в зоні дії склоочисників, то ним було порушено п. 31.1 ПДР, а саме: технічний стан транспортного засобу та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, і таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відповідно до п. 31.1 розділу 31 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Згідно з п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 «На вітровому склі колісних транспортних засобів не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників». З викладеного вбачається, що інспектором постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.121 КУпАП було винесено законно та обґрунтовано.

Також, Олександрійським РВП ГУНП в Кіровоградській області направлено до суду відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт запинки транспортного засобу позивача та складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

22.08.2025 року через систему «Електронний суд» від позивача надішли заперечення на відзив, в якому він просив позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Зазначив, що наявність технічних несправностей не є достатніми підставами для притягнення до відповідальності. Технічні несправності обов`язково повинні бути віднесені законом до таких, з якими експлуатація транспортного засобу забороняється. Саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до змісту п. 31.4.7 ПДР України вбачається, що тріщина на склі відсутня у переліку вимог, які забороняють експлуатацію транспортного засобу. Крім відзиву на позовну заяву, доказів наявності пошкоджень вітрового скла автомобіля позивача, які б могли обмежувати оглядовість з місця водія, погіршувати прозорість скла, що б дало підстави для твердження про порушення позивачем вимог п. 31 ПДР України, відповідачем не надано.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час, місце та дату судового засідання, своїх представників в судове засідання не направили. Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області причини неявки суду не повідомив, представник відповідача ГУНП в Кіровоградській області подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ст. 205 КАС України неявка представників відповідачів не є перешкодою для розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Пояснив, що інспектор, який його зупинив, не мав при собі службового посвідчення, як це передбачено законом і не зміг пояснити причину зупинки. В автомобілі позивача зверху лобового скла є тріщина, яка абсолютно не впливає на оглядовість та знаходиться поза зоною дії склоочисників. Тріщина лобового скла не відноситься до технічних несправностей автомобіля, оскільки перелік несправності,

вказано в п. 31.4 ПДР України. Наявність вказаного дефекту свідчить про пошкодження скла, а не про технічну несправність автомобіля, що виключає притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП України. Тому вважає, що претензії інспектора з цього приводу були необґрунтованими та відповідних доказів не було надано. Також повідомив, що поліцейських ходив та міряв шини, робив технічний огляд на місці. Просив суд скасувати постанову та закрити справу відносно нього за відсутністю будь-яких доказів.

Заслухавши вступне слово позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

06 липня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Мосієнком Д.В. винесено постанову серії ЕНА №5159219, згідно з якою 06.07.2025 року о 19 год 45 хв у м. Олександрія, по вул. Леоніда Коваленка, 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого було розбите лобове скло в зоні дії склоочисників, чим порушив п. 31.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про

адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Тобто, відповідальність за вказаною нормою настає саме у разі експлуатації транспортного засобу виключно з тими несправностями, які передбачені Правилами дорожнього руху України, як такі, з якими заборонена експлуатація транспортних засобів.

При цьому, у п. 31.1. ПДР України, яким передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації, не зазначено переліку несправностей, з якими заборонена експлуатація транспортних засобів.

Такий перелік наведено у пунктах 31.4. і 31.6 ПДР України та в цьому переліку відсутня така технічна несправність як пошкодження вітрового скла, як така, що забороняє експлуатацію транспортного засобу.

Відповідно до пункту 6 розділу 4 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України 26 листопада 2012 року № 710 (далі Вимоги), на вітровому склі КТЗ не дозволено наявність сколів чи тріщин в зоні роботи склоочисника з боку водія. У інших зонах вітрового скла допускають незначні пошкодження основні види і максимальні розміри яких наведені у таблиці 5.

Згідно з пп. 6.8.5 п. 6.8 ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, приписами Вимог та ДСТУ 3649:2010, а також ПДР України, такі пошкодження, як тріщина чи скол на вітровому склі, не віднесені до технічної несправності автомобіля, що забороняє його експлуатацію. Наявність вказаних дефектів свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

З відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що позивач керував транспортним засобом та був зупинений працівником поліції, який зазначив дві підстави зупинки, а саме: розбите лобове скло в зоні дії склоочисників та пасажири під часу руху транспортного засобу не користувались пасками безпеки.

Однак, на зазначеному відеозаписі не зафіксовано, що лобове скло автомобіля, яким керував позивач, було розбите, як зазначено в оскаржуваній постанові, чи на ньому наявні інші пошкодження у вигляді сколів та тріщин, в тому числі і в зоні дії склоочисників.

Тобто, до суду відповідачами не було надано доказів, визначених ч. 1 ст. 251 КУпАП, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Суд бере до уваги, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, а підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами та доказами матеріали справи не містять.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року у справі №743/1128/17 та від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.

Отже, суб`єктом владних повноважень не підтверджено факту вчинення позивачем правопорушення. Враховуючи, що обов`язок доказування в даній справі покладено саме на відповідачів, якими суду не надано встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, то суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відповідно відсутності в діях позивача події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у справі, які складаються із судового збору, в розмірі 484,48 грн, сплаченого позивачем при подачі позову, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України суд покладає на рахунок Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, оскільки Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області не є юридичною особою, тобто окремим територіальним орган поліції, а є відокремленим підрозділом юридичної особи Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, як органу державної влади та суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 227, 241 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, буд. 49, ), Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, буд. 41, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

зафіксоване не в автоматичному режимі, серії «ЕНА» №5159219 від 06 липня 2025 року, винесену інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Мосієнком Д.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривень 48 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, буд. 41, ).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03 вересня 2025 року.

Суддя О.В.Авраменко