Справа № 580/11108/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення від 23.09.2024 №92 щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи з 30.01.1985 до 22.04.1998, оскільки запис про звільнення завірений печаткою «МВД РФ», з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи з 30.01.1985 до 22.04.1998 у Російській Федерації відповідно до записів трудової книжки від 06.10.1969 НОМЕР_1 на пільгових умовах, як періоди роботи в районах Крайньої Півночі у пільговому порядку (обчислені за коефіцієнтом 1х1,5, тобто 1 рік як 1,6 років);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на його користь витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення. Вважає, що відповідач в порушення норм законодавства відмовив у перерахунку пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу призначена пенсія за віком.

Позивач звертався до Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою від 16.09.2024 №17167 щодо перерахунку пенсії, зміни страхового стажу, набутого до 01.01.2004 та зарахування до стажу періоду роботи з 1985 року до 1998 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.09.2024 №92 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України №1058-ІV через відсутність законних підстав.

Про результати розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача листом від 30.09.2024.

Не погодившись з рішенням про відмову в перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Для єдності умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих 5 листопада 1991 року Верховна Рада України ухвалила закон №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено види державних пенсій: трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27.12.2005 №1566/11846.

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку визначено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 16.09.2024 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 зазначеного Порядку.

Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не розглядало заяву позивача про перерахунок пенсії та зарахування до стажу періодів роботи з 1985 по 1998 роки та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії.

При цьому, висновки Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, які викладено в листі від 30.09.2024 №2300-0204-8/72346 не є рішенням про відмову в зарахуванні до стажу періодів роботи з 1985 по 1998 роки.

Зі змісту даного листа вбачається, що відповідачем лише надано роз`яснення з питання не зарахування періодів роботи до страхового стажу, які не зараховано саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області під час розгляду заяви позивача від 16.09.2024.

Водночас, до матеріалів справи позивачем не надано доказів оскарження, саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.09.2024 №92 про відмову в перерахунку пенсії.

З огляду на викладене, позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не здійснювало розгляд заяви позивача про перерахунок пенсії, не приймало рішення про відмову в зарахуванні певних періодів роботи до стажу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутись за захистом порушеного права в порядку визначеному КАС України, шляхом оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Підсумовуючи вищевикладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 01.09.2025р.)