Справа № 400/5813/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 вересня 2025 р. № 400/5813/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 , АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 , АДРЕСА_6 , ОСОБА_10 , АДРЕСА_5 , ОСОБА_11 , АДРЕСА_5 , ОСОБА_12 , АДРЕСА_7 , ОСОБА_13 , АДРЕСА_8 , ОСОБА_14 , АДРЕСА_8 , ОСОБА_15 , АДРЕСА_8 , ОСОБА_16 , АДРЕСА_9 , ОСОБА_17 , АДРЕСА_9 , ОСОБА_18 , АДРЕСА_10 , ОСОБА_19 , АДРЕСА_11 , ОСОБА_20 , АДРЕСА_12 , ОСОБА_21 , АДРЕСА_13 , ОСОБА_22 , АДРЕСА_14 , ОСОБА_23 , АДРЕСА_15 , ОСОБА_24 , АДРЕСА_16 , ОСОБА_25 , АДРЕСА_17 , ОСОБА_26 , АДРЕСА_18 , ОСОБА_27 , АДРЕСА_19 , ОСОБА_28 , АДРЕСА_20 , ОСОБА_29 , АДРЕСА_21 , ОСОБА_30 , АДРЕСА_22 , ОСОБА_31 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 ОСОБА_32 , АДРЕСА_25 , ОСОБА_33 , АДРЕСА_26 , ОСОБА_34 , АДРЕСА_18 , ОСОБА_35 , АДРЕСА_18 , ОСОБА_36 , АДРЕСА_9
до відповідачаГоловного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, просп. Миру, 34, м. Миколаїв, 54004,

провизнання протиправними та скасування рішень від 07.07.21 р. №РВ-021, № РВ-021, №РВ-021, № РВ-021, № РВ-21, № РВ-021, № РВ-021, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі № 400/5813/21 задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_37 , ОСОБА_36 .

Визнано протиправним та скасовано Рішення державного реєстратора відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №РВ-021 від 07.07.2021р., № РВ-021 від 07.07.2021р., № РВ-021 від 07.07.2021р., № РВ-021 від 07.07.2021р., № РВ-021 від 07.07.2021р., № РВ-021 від 07.07.2021р., №РВ-021 від 07.07.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ --021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ -021 від 14.09.2021р., № РВ-121 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 17.09.2021р., № РВ-021 від 17.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ -021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р, № РВ-021 від 17.09.2021р., № РВ-021 від 17.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 17.09.2021р., № РВ-021 від 17.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 17.09.2021р., № РВ-021 від 17.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р., № РВ-021 від 14.09.2021р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, зокрема, зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельні ділянки:

- за проектом землеустрою, виготовленим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_38 на замовлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 згідно Договору № 21-097 від 21.04.2021р;

- за проектом землеустрою, виготовленим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_38 на замовлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 згідно Договору № 21-098 від 21.04.2021р;

- за проектом землеустрою, виготовленим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_39 на замовлення ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 згідно Договору № 57/9 від 17.08.2021;

- за проектом землеустрою, виготовленим фізичною особою-підприємцем ОСОБА_39 на замовлення ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_43 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 згідно Договору № 57/10 від 17.08.2021.

19.05.2022 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду набрало законної сили. На виконання резолютивної частини рішення від 23.12.2021 року Миколаївським окружним адміністративним судом 24.02.2025 року видано виконавчі листи у справі № 400/5813/21.

31.07.2025 від представника позивачів надійшла заява про встановлення судового контролю за виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 у справі № 400/5813/21.

В обґрунтування заяви представник вказав, що Рішення суду в частині реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок: за проектами землеустрою, виготовленими фізичною особою-підприємцем ОСОБА_39 на замовлення ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_43 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , згідно Договорів № 57/9 та № 57/10 від 17.08.2021 не виконано.

06.08.2025року від представника відповідача надійшло заперечення на заяву про встановлення судового контролю. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не може бути застосоване за заявою особи на користь якої прийнято рішення, оскільки рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі № 400/5813/21 не зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому заява про встановлення судового контролю не відповідає формі та змісту, а також була подана представником в інтересах лише одного з позивачів ОСОБА_1 , та не містить жодних документів, доказів, або ж законних підстав того, що останній має право звертатись до суду із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення від інших осіб на користь яких ухвалено рішення.

21.08.2025 року від представника позивачів надійшла заява про усунення недоліків в заяві про встановлення судового контролю, в якій зазначив про те, що технічно система "Електронного Суду" не дозволяє додати більше ніж одного заявника, а тому представником позивача було зазначено лише першу особу з переліку позивачів, а саме ОСОБА_1 під час подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року по справі №400/5813/21. При цьому заява була подана в інтересах усіх позивачів, про що свідчить відсканована копія заяви про встановлення судового контролю, додана до заяви про усунення недоліків.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю, дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КАС України).

За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання (ч. 5 ст. 382 КАС України). Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 по справі № 823/175/17, від 23.06.2020 по справі № 802/357/17-а.

За такого не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що питання подання звіту про виконання рішення суду мало бути вирішено ще під час ухвалення рішення у справі. Адже право суду під час ухвалення рішення суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання не позбавляє позивача подати заяву про встановлення судового контролю та просити суд зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення після ухвалення судового рішення.

При цьому суд зважає на доводи представника позивача про те, що заява про встановлення судового контролю була подана не лише в інтересах ОСОБА_1 , а й усіх позивачів, про що свідчить зміст заяви та ордери на представництво інтересів осіб, які додавалися до неї.

Що стосується недотримання змісту та форми заяви про встановлення судового контролю позивачем, то суд звертає увагу, що вимог до оформлення такої заяви ні ст. 381-1, ні ст. 382 КАС України не встановлено.

При цьому, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у Постанові №802/357/17-а від 23.06.2020р.

Як вбачається з матеріалів до даних до заяви про встановлення судового контролю, 20 лютого 2025 року представник позивачів звернувся до відповідача з адвокатським запитом №20-1/02 від 20.02.2025 року щодо виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі № 400/5813/21 в частині реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок: за проектами землеустрою, виготовленими фізичною особою-підприємцем ОСОБА_39 на замовлення ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_43 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 згідно Договорів № 57/9 та № 57/10 від 17.08.2021.

Проте листом вих. №29-14-0.6-793/2-25 від 26.02.2025 року відповідач повідомив, що невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року у справі № 400/5813/21 відбувається через незалежні від управління обставини. Вказав, що з часу ухвалення рішення, відбулася зміна законодавства, що регулює питання реєстрації в земельному кадастрі, зокрема внесенні зміни до Порядку ведення Державного земельного кадастру, для чого необхідно подати заяву в електронній формі від сертифікованого інженера-землевпорядника відповідального за розроблення технічної документації.

Суд вважає такі причини невиконання суду неповажними з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку в редакції на час ухвалення судового рішення у справі №400/5813/21, розподіл повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів здійснює Держгеокадастр.

Натомість, відповідно до п.6 Порядку, в редакції на теперішній час, розподіл повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів здійснює Держгеокадастр. Визначення державного кадастрового реєстратора для здійснення повноважень, зазначених у підпунктах 1, 2-1, 3-6 цього пункту, здійснюється в день подання заяви за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості.

Водночас, з аналізу цих двох редакцій вбачається, що і на час ухвалення рішення у справі № 400/5813/21, і на час відкриття виконавчого провадження щодо його примусового виконання, державний кадастровий реєстратор визначався Держгеокадастром. При цьому, зміни, внесенні у п.6 Порядку ведення Державного земельного кадастру щодо розподілу звернень про реєстрацію за принципом випадковості, стосується нових звернень.

Натомість, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/5813/21 на позивачів не покладалось обов`язку повторно звертатись з заявою про реєстрацію земельної ділянки, як і не передбачалось, що первісна заява останнього має бути розглянута повторно. З рішення по справі № 400/5813/21 вбачається, що воно містить зобов`язання Управління Держгеокадастру у Миколаївській області зареєструвати земельну ділянку на підставі вже існуючих заяв позивачів.

Також, для виконання рішення суду в частині реєстрації земельної ділянки не потрібно повторного звернення сертифікованого інженера-землевпорядника та розробника відповідної документації із землеустрою, як уповноваженої стягувачем особи.

Так, з рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 23.12.2021 слідує, що таке звернення здійснено ще в 2021 році. Судом у справі № 400/5813/21 встановлено, що «Через сертифікованих інженерів землевпорядників ФОП ОСОБА_38 та ОСОБА_45 , як уповноважених ними осіб, розроблені проекти надіслано відповідачу в електронній формі, підписано із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису сертифікованого інженера-землевпорядника технічними засобами телекомунікацій розроблені проекти землеустрою для внесення інформації про новосформовані земельні ділянки до Державного земельного кадастру…».

Отже, в 2021 році заявником здійснено звернення щодо реєстрації земельної ділянки в порядку і з дотриманням вимог для такого звернення, які є відповідними і до нині діючої редакції Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Інших доказів, які б свідчили про виконання рішення суду у справі №400/5813/21 або наявність об`єктивної неможливості вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, відповідачем в запереченні на заяву про встановлення судового контролю суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною 2 статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У контексті наведеного принагідно зауважити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 по справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 по справі № 640/13988/19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про необхідність встановлення відповідачу місячного строку для подання звіту про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивачів у справі № 400/5813/21 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року у справі № 400/5813/21 у місячний строк з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя О.М. Мельник