Справа № 335/5281/25
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5281/25 2-а/335/100/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Макарова В.О., секретаря судового засідання Філатової О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України, третя особа: заступник командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області старший лейтенант поліції Отставний Василь Геннадійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4797857 від 23.05.2025,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України, третя особа: заступник командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області старший лейтенант поліції Отставний В.Г., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4797857 від 23.05.2025.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 06 травня 2025 року до нього звернувся інспектор патрульної поліції Отставний В.Г. та інкримінував йому порушення вимог п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України.

23 травня 2025 року було винесено постанову серії ЕНА №4797857, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі cepiї ЕНА № 4797857 від 23 травня 2025 року, 06 травня 2025 року о 12 год. 42 хв. в м. Запорiжжi, за адресою: пр. Соборний, біля будинку 228, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є протиправною та підлягає скасуванню через істотні порушення процесуальних та матеріальних норм, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Щодо інкримінуємого правопорушення позивач в позові вказує, що зі змісту Постанови Верховного суду від 30.05.2018 у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16) вбачається, що у випадку, якщо відеофіксація адміністративного правопорушення є єдиним доказом вчиненням особою адміністративного правопорушення, такий доказ повинен містити чітко зафіксований факт порушення Правил дорожнього руху.

На думку позивача, з наданого відеозапису з автомобільного реєстратора неможливо встановити, що він дійсно здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.З «ґ» ПДР України.

Вказує, що на світлофорі не було попереджувального посекундного відліку часу, після закінчення якого відбулась зміна зеленого сигналу на жовтий, і одразу після зеленого сигналу світлофору миттєво загорівся жовтий, то саме в момент загоряння жовтого сигналу світлофору він виїхав на перехрестя.

Позивач вважає, що враховуючи швидкість руху транспортного засобу (50 км/год) під його керуванням, застосування екстреного гальмування одразу після ввімкнення жовтого сигналу світлофору призвело б до зупинки транспортного засобу посередині перехрестя або на пішохідному переході, що перешкодило б можливості перетину перехрестя іншими транспортними засобами, які знаходились на вулиці, перпендикулярній пр. Соборному, або ж ускладнило б рух пішоходів при перетині перехрестя.

Також вказує, що на задньому сидінні транспортного засобу під його керуванням перебував пасажир, який у випадку застосування екстреного (різкого) гальмування міг зазнати певних травмувань

Таким чином, позивач вважає, що враховуючи вищезазначені положення ПДР України, а також те, що він продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, оскільки при екстреному гальмуванні не зміг зупинитися згідно вимог ПДР України, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, і на думку позивача, вказане обґрунтування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 31 липня 2018 року по справі № 552/5623/16-а.

Ухвалою суду від 04.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст. ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з викликом сторін.

Представник відповідача Назаренко М. 12.06.2025 подав до суду відзив на адміністративний позов позивача, в якому вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Під час несення служби 06.05.2025, поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» ПДР України.

Згідно відзиву, під час розгляду справи було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивачем було заявлено клопотання про перенесення розгляду справі.

В наступному, розгляд справи було призначено та проведено 23.05.2025 та винесено постанову серії ЕНА №4797857 за ч.2 ст. 122 КУпАП України.

Представник відповідача додатково зазначив, що аналізуючи відеозапис зі службового відео - реєстратора, встановлено проїзд позивачем перехрестя саме на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, внаслідок чого можна дійти висновки, що твердження Кононiхiна Д.Е. ґрунтуються виключно на власних переконаннях.

Окрім того, представник відповідача зазначив, що під час опрацювання викладених обставив справи не було встановлено будь-яких порушень поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП вимог законодавства України при розгляді справи, тобто оскаржувана постанова серії ЕНА №4797857 від 23.05.2025 року винесена з дотриманням ст. 222, 251, 252, 278-280 та 283 КУпАП, є законною та скасуванню, на думку відповідача, не підлягає.

Також, представник відповідача вказує, що обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача УПП в Запорізькій області ДПП України в судове засідання не з`явився. У відзиві на адміністративний позов просив розглянути справу без його участі, в задоволені позовних вимог просив позивачу відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, через неявку у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.05.2025 серії ЕНА № 4797857, складеної заступником командира взводу №1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Отставним Василем Геннадійовичем, 06.05.2025 о 12.45 годині у м. Запоріжжі по просп. Соборному, біля будинку 228, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DACIA LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , проїхав перехрестя на заборонний «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 «г» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Накладено штраф у сумі 510 гривень.

У розділі 8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, викладені приписи регулювання дорожнього руху.

Відповідно до пункту 8.7.3 «ґ» - жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора встановлена частиною 2 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктами 8, 11 частини першої статі 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон №3353-XII), встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Стаття 283 КУпАП зобов`язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу (вивчити докази, свідчення свідків, розглянути пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката) і тільки після цього винести постанову.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зі змісту норм статей 251, 252, 280 КУпАП, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за частиною другою статті 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: вона обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з дослідженого судом електронного доказу відеозапису з автомобільного реєстратора, 06.05.2025 о 17 год. 42 хв. 45 сек. транспортний засіб DACIA LOGAN, наближався до перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, який відповідно до пункту 8.7.3 «в» ПДР України, дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Проте, у той час, коли транспортний засіб під`їхав безпосередньо до світлофору, на ньому увімкнувся жовтий сигнал, який відповідно до пункту 8.7.3 «ґ» забороняє рух.

Згідно з пунктом 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до пункту 8.11 ПДР, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд дійшов висновку, що в момент ввімкнення жовтого сигналу світлофору позивач міг зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», за їх наявності, або не ближче 10 м перед світлофором. Коли позивач на своєму автомобілі під`їжджав до перехрестя, світлофор було видно заздалегідь, позаду позивача автомобілів на короткій дистанції не було, ніякої небезпеки позивач взагалі нікому не створював, тобто відсутні підстави вважати, що у випадку гальмування позивачем могла бути створена аварійна ситуація на перехресті, а гальмівний шлях був би довгим. Позивач міг і мав час для зупинки свого транспортного засобу відповідно до Правил дорожнього руху, але не зробив цього.

Позивач, під`їжджаючи до перехрестя, регульованого світлофором, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України, при увімкнені жовтого сигналу світлофора, а потім червоного. Однак, позивач вищезазначених вимог ПДР не виконав.

Отже, позивач здійснював проїзд на заборонний жовтий сигнал світлофора, не зупинивши свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. «ґ» ПДР України та був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 246 КАС України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на нього.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73,79, 205, 211, 217, 241, 246, 255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Українив Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4797857 від 23 травня 2025 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складання до Третього адміністративного апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області (, адреса: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96).

Третя особа: Заступник командира взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області старший лейтенант Отставний Василь Геннадійович, адреса місця роботи: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Повне рішення складено 12 серпня 2025 року.

Суддя В.О. Макаров