Справа № 635/11920/24
Суддя: Іщенко О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 2-а/646/43/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.25 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді Іщенко О. В.

за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,

учасники адміністративного провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

представник відповідача Гулійова О. О.,

розглянувши згідно із вимогами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В. перебуває зазначена адміністративна справа, розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 22 липня 2025 року у справі відкладено судове засідання на 29 серпня 2025 року о 09:30 годині.

У судове засідання 29 серпня 2025 року позивач не з`явився про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв/клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв/клопотань до суду не надходило; засобами системи Електронний суд надав відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до частин першої та третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із частиною першою статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до положень статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Згідно із пунктом 4) частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 205 та пунктом 4) частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, можливе виключно за наявності усіх перелічених умов у сукупності: а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; б) ненадходження заяви позивача про розгляд справи за його відсутності; в) неявка позивача в судове (підготовче) засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки; г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача; ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 18.12.2019 у справі № 9901/949/18, від 12.012.2023 у справі № 9901/278/21, від 06.04.2023 у справі № 9901/345/21.

Суд також ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо застосування пункту 4) частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, викладену у постанові від 27.05.2020 по справі № 9901/11/19, згідно із якою загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Частина п`ята статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Законодавче формулювання частини п`ятої статті 205 КАС України якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Відповідно до частини третьої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 23 червня 2025 року та 29 серпня 2025 року не з`явився.

Позивач повідомлявся про дату та час судових засідань шляхом надсилання процесуальних документів засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем його проживання: АДРЕСА_1 . Однак, поштові відправлення було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із пунктом 4) частини першої статті 127 Кодексу адміністративного судочинства України часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 5 березня 2009 року, передбачено, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником Акціонерного товариства "Укрпошта" на довідках про причини повернення поштових відправлень, адресованих позивачу, зроблено позначку "адресат відсутній за вказаною адресою" та засвідчено їх підписами з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 5 березня 2009 року № 270.

Наведені правові норми дають підстави уважати, що судові повістки про виклик ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 23 червня 2025 року та 29 серпня 2025 року, є врученими в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, тобто 27 травня 2025 року та 19 серпня 2025 року.

Викладене узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21).

Суд зазначає, що позивачем у поданих матеріалах позовної заяви не зазначено жодних альтернативних засобів зв`язку, зокрема, додаткових поштових адрес, адреси електронної пошти чи номерів телефону, що могли б бути використані для забезпечення інформування та комунікації у межах розгляду справи.

За таких обставин судом було вжито усіх передбачених законом та об`єктивно можливих заходів для належного інформування позивача про дату, час і місце розгляду справи, з метою забезпечення реалізації його процесуальних прав.

Ураховуючи викладене вище, а також беручи до уваги те, що позивач, будучи повідомленим належним чином, не з`явився у судові засідання, призначені на 23 червня 2025 року та 29 серпня 2025 року, не повідомив про поважність причин такої неявки, не подав заяви про розгляд справи без його участі, суд позбавлений можливості встановити всі обставини справи, які є необхідними для вирішення спору, зважаючи на відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав, для застосування визначеного частиною п`ятою статті 205 та пунктом 4) частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України правового наслідку неявки позивача у судове засідання, як залишення позову без розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із пунктом 4) частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Ураховуючи, що позовна заява залишається без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям у судове засідання позивача без поважних причин, неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності, суд не убачає правових підстав для повернення ОСОБА_1 сплаченого судового збору.

Керуючись частиною п`ятою статті 205, пунктом 4) частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 409 від 30 вересня 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Іщенко