Справа № 500/7306/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/7306/24 пров. № А/857/16891/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гінди О. М., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2024 року у справі №500/7306/24 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Юзьків М. І.,

дата ухвалення рішення 02 листопада 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 02 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося в суд з позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №75984245 від 28 листопада 2024 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відповідачем протиправно прийнято постанову про накладення штрафу від ВП №75984245 від 28 листопада 2024 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн, оскільки на виконання судового рішення у справі №500/1411/24 неможливо повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26- 63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, у зв`язку із відсутністю відповідної заяви. На думку апелянта, вказана обставина є поважною причиною, яка зумовила невиконання ним рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що станом на день винесення постанови про накладення штрафу на боржника, підтвердження повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26-63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів» боржником не надано. Рішення суду не виконано. Вказує, що судовим рішенням №500/6381/24 у позові Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови держаного виконавця Відділу ВП №75984245 від 15 жовтня 2024 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн відмовлено. Станом на 28 листопада 2024 року рішення суду боржником не виконано. Таким чином, на дату винесення оскаржувана постанова, якою на позивача накладено штраф у розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду з примусового виконання виконавчого листа від 29 серпня 2024 року у справі №500/1411/24 була прийнята відповідачем на підставах, у спосіб та в порядку, що передбачені чинним законодавством, за відсутності поважних причин для невиконання боржником судового рішення зобов`язального характеру, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник позивача (апелянта) Кузишин А-М. В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24 визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , без урахування архівної довідки №191/26-63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26- 63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75984245 від 06 вересня 2024 року з виконання виконавчого листа №500/1411/24, виданого 29 серпня 2024 року Тернопільським окружним адміністративним судом.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 20 вересня 2024 року державного виконавця повідомлено про те, що для забезпечення виконання рішення позивачу необхідно подати заяву на перерахунок пенсії.

Також листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16 вересня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено про необхідність подання заяви про перерахунок пенсії за віком для забезпечення виконання рішення.

У подальшому старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №500/1411/24, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29 серпня 2024 року щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26-63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні, прийнято Постанову про накладення штрафу ВП№75984245 від 15 жовтня 2024 року.

Разом з тим, ухвалою суду від 07 листопада 2024 виправлено описку у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24, а саме: в резолютивній частині рішення суду необхідно правильно читати: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26-63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні".

У зв`язку із ненаданням боржником підтвердження повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26-63від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів" постановою старшого державного виконавця Відділу Гулька В. І. від 28 листопада 2024 у виконавчому провадженні №75984245 накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у розмірі 10200 грн за не виконання виконавчого листа №500/1411/24 від 29 серпня 2024 року.

Доказів виконання виконавчого листа №500/1411/24 від 29 серпня 2024 року, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом, матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем правомірно прийнято постанову від 28 листопада 2024 року ВП №75884245 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду, оскільки доказів виконання рішення суду органу державної виконавчої служби пенсійним органом не надано.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Ч.3 ст.14 КАС України передбачає, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, ч.1 ст.18 вищезазначеного Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.16, п.18 вищезазначеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

За змістом ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.1 ст.63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Ч.3 ст.63 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За змістом ст.75 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , без урахування архівної довідки №191/26-63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26- 63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, відповідно до вищевказаного судового рішення відповідач мав розглянути питання щодо визначення розміру пенсії ОСОБА_1 для чого врахувати архівну довідку №191/26-63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у "ДП ДАК "Хліб України", разом з тим, позивач покликається на неподання ОСОБА_1 заяви про перерахунок пенсії.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними покликання пенсійного органу в частині відсутності заяви позивача, як підстави для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки зі змісту судового рішення від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24 вбачається, що позивач звертався до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, до якої одночасно з поданими документами на призначення пенсії позивачем було надано відповідачу архівну довідку про заробітну плату №191/26-63 від 09 березня 2023 року, яка містить інформацію про розмір його заробітної плати за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року в ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №500/1411/24, якою виправлено описку у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24, а саме: в резолютивній частині рішення суду правильно читати: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26-63 від 09 березня 2023 року про заробітну плату за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року у «ДП ДАК «Хліб України» Тернопільський комбінат хлібопродуктів», виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні».

Колегія суддів наголошує, що судовим рішенням у справі №500/1411/24 зобов`язано пенсійний орган розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, яка вже розглядалась скаржником при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що спростовує доводи апелянта в частині відсутності заяви позивача про перерахунок та виплату пенсії.

З врахуванням наведених вище обставин колегія суддів, враховуючи ту обставину, що на дату прийняття спірної постанови матеріали виконавчого провадження не містили інформації про виконання боржником рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/1411/24 від 10 травня 2024 року, дійшла висновку про те, що головним державним виконавцем правомірно винесено постанову від 28 листопада 2024 року ВП №75884245 про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання судового рішення та встановлено новий строк для виконання рішення, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення, у відповідності до ст. 382 Кримінального кодексу України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений положеннями чинного законодавства України, оскільки позивачем не забезпечено виконання рішення суду №500/1411/24 від 10 травня 2024 року, а тому постанова від 28 листопада 2024 року ВП №75884245 про накладення на пенсійний орган штрафу в розмірі 10200 грн є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.195, 242, 243, 250, 268, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2024 року у справі №500/7306/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. М. Гінда
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 03 вересня 2025 року.