Справа № 520/2561/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 р. Справа № 520/2561/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., повний текст складено 05.05.25 по справі № 520/2561/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати пункт 27 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.12.2024 №42д, про відмову призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 - її чоловіка; зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 - її чоловіка, під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх проведення, під час виконання ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 15 000 000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в момент загибелі ОСОБА_2 забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій, а саме знаходження в наряді по охороні замінованого об`єкту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який за містом ОСОБА_3 в бік міста Дніпро. Загинув внаслідок поранення через детонування боєприпасів та отриманим внаслідок пожежі опіків. Вказує, що з наданих на розгляд Комісії документів, зокрема, з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.03.2023 №54 вбачається, що смерть старшого солдата ОСОБА_2 настала в результаті пожежі та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Стверджує, що хоч витяг з протоколу №42 д від 13.12.2024 і не містить прямої вказівки, що відповідач відмовляє позивачці в призначенні ОГД відповідно Постанови №168, але з його змісту можливо встановити, що комісія МОУ відмовляє позивачці в призначенні ОГД відповідно до Постанови №168 та рекомендує подати на розгляд комісії документи щодо призначення ОГД відповідно Порядку №975. Зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що позивачкою оспорюється не відмова у призначенні ОГД, а саме у призначенні ОГД відповідно до Постанови №168 у розмірі 15 000 000 грн. Звертає увагу, що починаючи з 24.02.2022 особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, виплачується така допомога у розмірі, визначеному п.2 Постанови №168, а не у розмірах, визначених підпунктом «а» п.1 ст.16-2 Закону №2011-XII та п.5 Постанови №975. Наголошує, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що ОСОБА_2 помер під час виконання заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області на території ведення бойових дій, під час дії воєнного стану.

Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі з гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Згідно наказу №34 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з витягу з наказу №232 від 15.09.2022 начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно сповіщення №147 від 06.07.2023 позивачку повідомлено про те, що її чоловік, старший солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , гранатометник 1 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_9 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 , отримавши термічні опіки 3-4 ступеню 85-90 % поверхні тіла та опіковий шок, внаслідок нещасного випадку, на посту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в бік м.Дніпра під час проходження військової служби.

Згідно з витягу із наказу №50 від 08.02.2023 вбачається, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №297 від 29.11.2022 для несення чергування в добових нарядах на визначених оборонних позиціях (блокпостах) ІНФОРМАЦІЯ_4 з особистою зброєю, боєприпасами та індивідуальними засобами захисту з 30.11.2022 до окремого розпорядження з метою підсилення оборонної спроможності, якісної організації охорони міста Красноград, підтримання правопорядку, несення чергування та здійснення контрольно-пропускного режиму населення та транспортних засобів були направлені військовослужбовці, солдат ОСОБА_4 , стрілець 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 - АК-74 № 5489977 (5,45 мм, 4x30) та старший солдат ОСОБА_2 , гранатометник 1 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 - АК-74 № 6461522(5,45 мм, 4x30) на пост на Сахновщинському мосту.

З рапорту командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 капітана ОСОБА_5 за вхідним номером 7345 від 07.12.2022 стало відомо, що 07.12.2022 приблизно о 18:10 сталася надзвичайна подія на об`єкті, що охороняється, - « ІНФОРМАЦІЯ_1 », під час відпочинку у обладнаному приміщенні (кунг) виникла пожежа, яка призвела до загибелі старшого солдата ОСОБА_2 , гранатометника 1 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З пояснень солдата ОСОБА_4 , стрільця 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 стало відомо, що 07.12.2022 з 16:00 по 20:00 він знаходився в наряді по охороні замінованого об`єкта «Сахновщинський міст», який за містом Красноград в бік міста Дніпро зі старшим солдатом ОСОБА_2 , близько 18:00 він вийшов із-за мосту, зробивши обхід і побачив спалах зі сторони місця розташування їхнього охоронного пункту відпочинку. Після чого він побіг за лопатою і намагався загасити вогнище. Під час гасіння чув вибухи боєприпасів. Прибувши на місце події працівники ДСНС ліквідували пожежу. На місці пожежі знайшли тіло чоловіка позивачки.

На адресу Міністерства оборони України надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій остання просила прийняти від неї заяву про виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 гривень відповідно до Постанови №168.

На підставі поданих ОСОБА_1 документів ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідно до п.2 Постанови №168 підготовлений та поданий до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для розгляду Комісією Міноборони висновок №666/ОГД від 03.07.2024 щодо питання наявності у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги.

13.12.2024 відбулось засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, на якому розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів, які були подані для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168 (витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України №42/д від 13.12.2024 (пункт 27).

Рішення комісії мотивоване тим, що смерть ОСОБА_2 не пов`язана із захистом Батьківщини при виконанні бойового завдання, не є наслідком безпосередньої участі у бойових діях, а звідти, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із його смертю визначається не за постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, а за Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що смерть відповідача не підпадає під обставини, визначені п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту Закон №2011-XII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктами 1, 2 ч.2 ст.16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відповідно до ст.16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Статтею 16-2 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту - Постанова №168; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацами 1, 2, 6 п.2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що після введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на період дії воєнного стану, для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Постановою №168 передбачена виплата одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 гривень.

Верховний Суд у постанові від 21.08.2024 у справі №160/20229/22, з урахуванням правового підходу, визначеного в постанові Верховного Суду від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, виснував, що обставинами, які вказують на виникнення права у членів сім`ї загиблого військовослужбовця на одноразову грошову допомогу в розмірі, встановленому пунктом 2 Постанови №168, є:

- загибель військовослужбовця під час дії воєнного стану;

- загибель настала внаслідок безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- загибель військовослужбовця настала під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- або смерть настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних вище обставин у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Зі змісту акту проведення розслідування нещасного випадку (смерті) від 08.02.2023, затвердженого начальником Красноградського РТЦК, вбачається, що випадок стався 07.12.2022 о 20 годині 42 хвилини з старшим солдатом ОСОБА_2 , гранатометником 1 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_12 , місто Красноград, пост « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в бік міста Дніпро.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №297 від 29.11.2022 для несення чергування в добових нарядах на визначених оборонних позиціях (блокпостах) ІНФОРМАЦІЯ_4 з особистою зброєю, боєприпасами та індивідуальними засобами захисту з 30.11.2022 до окремого розпорядження з метою підсилення оборонної спроможності, якісної організації охорони міста Красноград, підтримання правопорядку, несення чергування та здійснення контрольно-пропускного режиму населення та транспортних засобів були направлені військовослужбовці, солдат ОСОБА_4 , стрілець 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 - АК-74 № 5489977 (5,45мм, 4x30) та старший солдат ОСОБА_2 , гранатометник 1 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 - АК-74 № 6461522 (5,45мм, 4x30) на пост на Сахновщинському мосту.

З рапорту командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 капітана ОСОБА_5 за вхідним номером 7345 від 07.12.2022 стало відомо, що 07.12.2022 приблизно о 18:10 сталася надзвичайна подія на об`єкті, що охороняється, - « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час відпочинку у обладнаному приміщенні (кунг) виникла пожежа, яка призвела до загибелі старшого солдата ОСОБА_2 , гранатометника 1 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .

По даному факту відкрито кримінальне провадження та внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 08.12.2022 слідчим СВ Красноградського РВП ГУ МП в Харківській області лейтенантом ОСОБА_6 .

Відповідно до постанови від 27.12.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 08.12.2022, в ході досудового розслідування від головного інспектора ВЗ НС Красноградського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області отримано звіт про причину виникнення пожежі, згідно якого встановлено, що причиною пожежі були засоби на парафіновій основі. Так, із настанням темряви, саме в орієнтовний час виникнення пожежі, особа, яка знаходилась всередині тимчасової споруди, використовувала малокалорійні джерела запалювання. Після чого не загасила їх, внаслідок чого, парафіновий засіб чи саморобний виріб, через нерівномірність згорання та можливе розміщення на нерівній поверхні, втратило свою рівновагу, через що полум`я нагріло горючі матеріали, в подальшому поширившись по всій території тимчасової споруди.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті №№12-17/224-КРт-22 від 25.01.2023 загибель старшого солдата ОСОБА_2 сталася 07.12.2022, причиною смерті є опіковий шок, термічні опіки ІІІ - IV ступеня близько 85-90% поверхні тіла. Отруєння оксидом вуглецю. Місце смерті: Харківська область, Красноградський район, с. Наталине.

У результаті проведеного розслідування нещасного випадку (смерті) встановлено, що загибель старшого солдата ОСОБА_2 настала внаслідок нещасного випадку, шо мав місце в період проходження ним військової служби, під час проходження військової служби. Загибель старшого солдата ОСОБА_2 не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення та не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння ним собі тілесних ушкоджень.

З наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 01.03.2023 №54 встановлено, що старший солдат ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 в результаті пожежі. У зв`язку зі смертю, ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_12 та всіх видів забезпечення. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Підстава: свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 12.12.2022; рапорт капітана ОСОБА_5 , командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 (вх. №7345 від 07.12.2022); висновок експерта №12-17/224-КРт/22 від 25.01.2023.

Згідно з витягом з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 14.06.2023 №1795 травма старшого солдата ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_13 . Термічні опіки 3-4 ступеню 85-90% поверхні тіла», яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 12.12.2022 Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків); лікарським свідоцтвом про смерть №№12-17/224-КРт/22, виданим 25.01.2023 Красноградським відділенням Харківського обласного бюро СМЕ; актом проведення розслідування нещасного випадку (смерті) від 08.02.2023, затвердженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 травма і причина смерті, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, згідно наданих документів, смерть старшого солдата ОСОБА_2 сталася внаслідок нещасного випадку через недотримання правил пожежної безпеки та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, тобто, не підпадає під обставини, визначені п.п. 1, 2 Постанови №168.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно повернув документи ОСОБА_1 на доопрацювання, оскільки в межах спірних правовідносин відсутні обставини, які зумовлюють нарахування та виплату такої допомоги відповідно до Постанови №168.

Щодо доводів апеляційної скарги позивачки про те, що ОСОБА_2 загинув внаслідок поранення через детонування боєприпасів та отриманим внаслідок пожежі опіків, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що смерть старшого солдата ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини при виконанні бойового завдання або є наслідком безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 по справі № 520/2561/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко