Справа № 420/24657/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Разумовська, 37, м. Одеса, 65091), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ ПВР), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Хаджибейський РТЦКСП), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу ПВР від 21.07.2025 року ВП №77711544.

Позивач зазначив, що у зв`язку з тим, що боржником за ВП №77711544 є орган військового управління Хаджибейський РТЦКСП відповідачем винесена постанова від 21.07.2025 року ВП №77711544 про зупинення виконавчих дій у період дії воєнного стану в Україні.

Позивач вважає прийняту постанову протиправною, оскільки вирішення питання про розгляд його заяви про внесення до військово-облікового документу в електронній формі відомостей про його виключення з військового обліку на підставі рішення ВЛК є актуальним саме на час дії такого періоду, та після його закінчення втрачає будь-який сенс.

Ухвалою суду від 28.07.2025 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 25.08.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження в електронній формі з повідомлення сторін з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ, призначено судове засідання для розгляду заяви.

Ухвала суду від 25.08.2025 року доставлена до електронного кабінету відповідача через Підсистему «Електронний суд» 26.08.2025 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від відповідача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом на 02.09.2025 року не зареєстровано).

Представник третьої особи без самостійних вимог Хаджибейського РТЦКСП подав до суду пояснення по справі, у яких просила відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що особливості примусового виконання рішень на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені Законом України про внесення змін до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Так згідно з абз. 22 п.10-2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, зупиняється у період дії воєнного стану в Україні вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є, зокрема, органи військового управління. Таким чином, старший державний виконавець діяв в межах чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними.

До суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, на підставі ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон України №1404- VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні Відділу ПВР перебуває виконавче провадження №77711544 з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 року у справі №420/24567/24, яке набрало законної сили 09.12.2024 року.

Так рішенням суду зобов`язано Малиновський РТЦКСП (нині Хаджибейський РТЦКСП) розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 11.07.2024 про внесення відомостей до військово-облікового документу в електронній формі, електронних реєстрів Міністерства оборони України відомостей про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з військового обліку на підставі рішення ВЛК (Протокол №54 ВЛК від 21.02.2022 року), з урахуванням правової оцінки, наданої судом та внести відповідні відомості або надати обґрунтовану відмову у внесенні таких відомостей.

16.01.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист з виконання рішення суду від 06.11.2024 року у справі №420/24567/24.

03.04.2025 Відділом ПВР відкрито виконавче провадження №77711544.

21.07.2025 Відділом ПВР на підставі абз. 12 п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого провадження №77711544 на період до припинення або скасування воєнного стану.

З 19.08.2022 року набув чинності Закон України №2468-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави», яким, зокрема забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Вказаним Законом внесено зміни в п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII, зокрема доповнено положеннями, що включають абз. 22, за змістом якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні зупиняється у період дії воєнного стану в Україні вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є, зокрема, органи військового управління.

Таким чином, у разі якщо боржником за виконавчим провадженням є орган військового управління вчинення виконавчих дій у такому виконавчому провадженні на період дії воєнного стану в Україні - зупиняється.

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

По цій справі боржником у виконавчому провадженні ВП №77711544 є Хаджибейський РТЦКСП, який є органом військового управління.

Посилаючись на положення п.10-2 Закону №1404-VIII державний виконавець в даному випадку прийняв постанову від 21.07.2025 року ВП №77711544 про зупинення вчинення виконавчих дій на період до припинення або скасування воєнного стану.

Суд вважає, що у цій справі результат виконання рішення суду від 06.11.2024 року у справі №420/24567/24, а саме розгляд заяви про внесення до військово-облікового документу відомостей про виключення позивача з військового обліку, має актуальність саме у період дії воєнного стану та мобілізації, а тому зупинення його виконання фактично позбавляє позивача можливості реалізувати право на захист.

Крім того згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Отже Конституцією України гарантовано, що в умовах воєнного стану не може бути обмежено право особи на судовий захист, який включає в себе і право на виконання судового рішення.

Суд по цій справі застосовує норми Конституції України як акту найвищої юридичної сили, що прямо закріплюють обов`язковість виконання судових рішень.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

За практикою ЄСПЛ право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна складова судового розгляду (рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року3).

Конституційний Суд України в рішенні від 15.05.2019 року № 2-р(II)/2019 зазначив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже виконання судових рішень є складовою верховенства права, а відтак відмова або зупинення їх виконання порушує принцип правової визначеності та суперечить практиці ЄСПЛ.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням доводів позову, тієї обставини, що наданий строк для відзиву сплинув, та станом на час розгляду справи відзив на позов до суду не надійшов, згідно автоматизованої системи діловодства суду по справі не зареєстровано будь-яких клопотань, заяв відповідача, суд кваліфікує неподання відповідачем суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову.

Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною та скасування постанови Відділу ПВР від 21.07.2025 року ВП №77711544 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 року у справі №420/24567/24 за виконавчим листом від 16.01.2025 року №420/24567/24.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Відділу ПВР - суб`єкта владних повноважень, яким приймалась постанова, що судом визнається протиправною.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 139, 262, 241-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Разумовська, 37, м. Одеса, 65091, ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.07.2025 року ВП №77711544 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 року у справі №420/24567/24 за виконавчим листом від 16.01.2025 року №420/24567/24.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва