Справа № 420/30610/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення від 29.08.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), в якій відповідно до заяви про зміну предмета позову (вхід. № ЕС/56030/24 від 23.10.2024), позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 у вигляді рапорту №6850 від 01.09.2024 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани 29.08.2024.

Визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 за №229 від 02.09.2024 в частині оголошення про дисциплінарне стягнення - догана, старшому матросу ОСОБА_1 , за порушення військової дисципліни, що полягає у порушенні ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накладена 29.08.2024 начальником фінансово- економічної служби - головним бухгалтером військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_2 на підставі рапорту майора ОСОБА_2 №6850 від 01.09.2024.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на початку вересня 2024 року, ОСОБА_1 , стало відомо, що відносно неї командиром військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (далі - в/ч НОМЕР_2 ) була винесена догана. Також, за серпень 2024 року зменшено заробітну плату.

З метою з`ясування підстав винесення догани та зменшення суми заробітної плати за серпень, ОСОБА_1 04.09.2024 та 07.04.2024 звернулась з відповідними рапортами до в/ч НОМЕР_2 , шляхом подання рапортів до стройової частини штабу військової частини. Проте, уповноважена особа стройової частини штабу відмовилась прийняти рапорти та їх зареєструвати. Тому позивач направила рапорт поштою.

23.09.2024 року поштовим відправленням ОСОБА_1 отримала відповідь №1490 від 23.09.2024 на рапорти, за підписом командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 , в якій зазначено, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани накладено 29.08.2024 майором ОСОБА_2 , начальником фінансово-економічної служби - головний бухгалтер військової частини НОМЕР_2 , на підставі ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а саме за порушення визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, відмову виявляти повагу до командирів і інших військовослужбовців, бути ввічливою і додержуватися військового етикету.

Позивач вважає дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що накладено 29.08.2024 майором ОСОБА_2 на старшого матроса ОСОБА_1 - протиправним і таким, що винесений з особистих мотивів.

На думку позивача, для притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідно встановити та зафіксувати факти порушення військовослужбовцем військової дисципліни, а саме, що ОСОБА_1 порушує або порушила правила взаємовідносин між військовослужбовцями; що ОСОБА_1 відмовилась або відмовлялась виявляти повагу до командирів і інших військовослужбовців; що ОСОБА_1 не ввічлива і не додержується військового етикету.

Внутрішні переконання майора ОСОБА_2 в порушенні старшим матросом ОСОБА_1 військової дисципліни не є належним, достовірним, встановленим та зафіксованим фактом порушення.

Позивач стверджує, що вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному об`ємі виконувала всі свої посадові обов`язки, визначені Посадовою інструкцією.

ОСОБА_1 вважає, що підставою для винесення догани є її звернення (рапорти) до прямого командира (молодший сержант ОСОБА_4 , начальник групи бухгалтерського обліку та звітності фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 ), наступного прямого командира (майора ОСОБА_2 ), командира в/ ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 , Генерального штабу ЗСУ та ДБР. В своїх зверненнях ОСОБА_1 вказує про порушення з боку колег військовослужбовців трудової дисципліни, умов праці та виконання службових обов`язків тощо, зокрема куріння в службовому кабінеті. Також, вона вказувала на порушення та тиск з боку майора ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що у відношенні ОСОБА_1 не було проведено жодної службової перевірки, не надано можливості надати пояснення. При прийнятті рішення про притягнення до відповідальності повністю проігноровано вимоги статті 86 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».

До суду 16 жовтня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (з подальшими змінами) із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації, який діє дотепер.

Принцип єдиноначальності під час накладання дисциплінарних стягнень в Збройних Силах України (ЗСУ) є важливим елементом військової дисципліни і управління. Він передбачає, що накази і рішення про дисциплінарні стягнення мають право видавати лише командири (начальники), які уповноважені на це відповідно до свого службового становища.

Представник відповідача звертає увагу, що статтею 84 Закону України «Про Дисциплінарний статут ЗСУ» прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Також, відповідно до абзацу 1 та абзацу 15 пункту 1 розділу II Наказу Міністерства Оборони України №608 від 21.11.2017 службове розслідування може призначатися та проводитися з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Таким чином, проведення службового розслідування може бути призначено не у кожному випадку порушення виконавської дисципліни.

Оскільки майор ОСОБА_2 є начальником (командиром підрозділу) фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 , то він має дисциплінарну владу стосовно матроса ОСОБА_1 бухгалтера (2 категорії) групи бухгалтерського обліку та звітності фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 .

За фактичними обставинами представник позивача зазначив, що 28 серпня 2024 майор ОСОБА_2 в присутності молодшого сержанта ОСОБА_5 , старшого матроса ОСОБА_6 , старшого матроса ОСОБА_7 наказав відобразити в меморіальних ордерах оприбуткування та переміщення матеріальних цінностей, згідно наданих первинних документів начальником продовольчої служби протягом 2 робочих днів. Після чого доповісти йому по проведеній роботі.

Без всяких проблем та затриманням на службі, всі акти можна було обробити за 1 робочий день та за наступний день зробити меморіальні ордери та надати на перевірку, та навіть залишиться час на виправлення помилок у разі наявності їх.

Однак після спливу 2 робочих днів, ОСОБА_8 не виконала те, що їй було наказано зробити майором ОСОБА_2 . Враховуючи все це, начальник фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 повідомив, що буде змушений накласти дисциплінарне стягнення за невиконання своїх функціональних обов`язків.

Представник відповідача зауважив, що за зазначений проступок дисциплінарне стягнення не було накладено.

Але після того, як було це сказано, ОСОБА_8 порушуючи вимоги Дисциплінарного статуту України почала неадекватно реагувати, погрожуючи майору ОСОБА_2 чоловіком та тим, що буде звертатись до вищестоящого командування військової частини НОМЕР_2 . ОСОБА_8 спілкувалася на підвищених тонах з майором ОСОБА_2 .

Оскільки, ОСОБА_9 неодноразово робились усні зауваження з приводу її поведінки та враховуючи вищезазначену подію, 29 серпня 2024 року начальником фінансово-економічної служби - головним бухгалтером майором ОСОБА_2 було накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 - «Догана» за порушення військової дисципліни, а саме за не дотримання вимог абзацу 5 ст.4 Закону України «Про Дисциплінарний Статут ЗСУ» виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету.

В подальшому Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №229 від 02.09.2024 було оголошено про накладення стягнення на ОСОБА_1 та позбавлена премії в розмірі 10% у відповідності до Наказу МОУ №260 від 07 червня 2018 року на підставі рапорту майора ОСОБА_2 .

Представник відповідача зауважив, що майор ОСОБА_2 не видавав наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Ухвалою від 11 листопада 2024 року заяву представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, - задоволено. Розгляд справи № 420/30610/24 продовжено за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи № 420/30610/24 спочатку. Розпочато підготовче провадження у справі № 420/30610/24 та призначено підготовче засідання.

До суду 23 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник наполягав на задоволенні позову, зокрема, зазначивши, що відповідач вказує, що за зазначений проступок дисциплінарне стягнення не було накладено та все ж таки накладає стягнення 29.08.2024. Відповідач обізнаний, що ОСОБА_1 в цей період фізично не могла виконати будь - який наказ, оскільки з 26.08.2024 їй надали направлення на МСЕК для отримання висновку лікарсько-консультаційної комісії для визначення медичного стану в контексті інвалідності або ступеня втрати професійної працездатності. З 29.08.2024 проходила лікарів та аналізи, а 07.10.2024 отримала Форму 088/0 зі шпиталю для подачі документів на МСЕК. 08.10.2024 подала документи на МСЕК, засідання призначили на 11.11.2024.

Незважаючи на стан здоров`я ОСОБА_1 , який вона погіршила під час військової служби, відповідач вирішив накласти дисциплінарне стягнення - догану.

Представник позивача звертає увагу, що відповідач зазначає, що термін виконання 2 робочих дня. Тобто, 30.08.2024 спливає термін виконання завдання, проте, Відповідач вказує, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани, майором ОСОБА_2 , накладено 29.08.2024. Тобто, на думку представника позивача, коли термін виконання робіт ще не пройшов.

Відповідач вказує на неодноразові усні зауваження з приводу поведінки ОСОБА_1 , але не надає доказів неодноразових усних зауважень з приводу поведінки ОСОБА_1 та не вказав яка поведінка стала підставою для зауважень тощо. Відповідач звинувачує ОСОБА_1 у погрозі начальникові майору ОСОБА_2 у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, що кваліфікується за ч. 4 ст. 405 КК України та є тяжким кримінальним правопорушенням, проте, жодних доказів не надано.

Також представник позивача зазначає, що відповідач стверджує, що ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом №229 від 02.09.2024 та рапортом майора ОСОБА_2 , проте, жодних доказів не надано.

До суду 23 жовтня 2024 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої представник позивача просить розглядати позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 у вигляді рапорту №6850 від 01.09.2024 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани 29.08.2024; визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 за №229 від 02.09.2024 в частині оголошення про дисциплінарне стягнення - догана, старшому матросу ОСОБА_1 , за порушення військової дисципліни, що полягає у порушенні ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накладена 29.08.2024 начальником фінансово- економічної служби - головним бухгалтером військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_2 на підставі рапорту майора ОСОБА_2 №6850 від 01.09.2024.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 18.12.2024 року заяву про зміну предмету позову від 23.10.2024 року прийнято до провадження.

Також ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 18.12.2024 року задоволено заяву представника відповідача про допит в якості свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

До суду 06 листопада 2024 року від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких просив задовольнити позовні вимоги, додатково зазначивши, що під час служби в в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 виявила деякі упущення в роботі її служби та не коректну організацію умов праці тощо. Через невідповідні умови праці вона почала хворіти захворюванням дихальної системи, два рази запаленням легень, фарингіт і ларингіт, бронхіт тощо. Через невідповідні умови служби (праці), як наслідок ослаблення організму вона захворіла іншими недугами. З метою встановлення та уточнення причин і умов, що сприяли упущенню в роботі її служби та не коректної організації умов праці вона спочатку усно рапортувала до безпосереднього командира. Через неможливість вирішити питання, в порядку підпорядкованості, до іншого командиру, потім до вищестоящого командира з письмовими рапортами, шляхом подання рапортів до стройової частини.

В відповіді від 23.09.2024 за №1490 зазначено: «Дані, що підтверджують паління особового складу фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 в службових кабінетах не отримані. Особовий склад фінансово-економічної служби військової частини заперечує паління в службових кабінетах. В службових кабінетах фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 встановлена протипожежна сигналізація. Випадків спрацювання протипожежної сигналізації на паління в службових кабінетах зафіксовано не було».

Представник позивача зазначає, що позивач зіткнулася з створенням коло неї ворожої, образливої атмосфери, погрози, висміювання, наклепи, нерівномірний розподіл навантаження і задач між працівниками, що виконують однакову роботу, включаючи зміну місцезнаходження робочого місця тощо.

Своєю чергою, до суду 23 грудня 2024 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача наполягав на відмові у задоволені позову.

До суду 24 грудня 2024 року від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

У своїх поясненнях (вхід. № 77586/24 від 24.12.2024) позивач, зокрема, пояснила, що посадові особи штабу військової частини НОМЕР_2 у воєнний стан працюють на те, що знищити її та її родину в різний спосіб після її звернень до Міністерства оборони України, Генштабу, ДБР, Генпрокуратури та військових прокуратур за її публічні звернення в соцмережі. Позивача перевели одну за біля 30 км від військової частини та на даний час медична служба військової частини відмовляється їй надавати медичну допомогу, хоча її стан погіршився. Майор ОСОБА_2 має упереджене ставлення до позивача. 22.10.2024 року дуже агресивно себе вів після того як її рапорт від 15.10.2024 року надійшов до стройової частини.03.10.2024 майор ОСОБА_2 написав на позивачку рапорт щоб позбутися її з ФЕСу,що нібито вона часто хворіє та робить помилки, що треба її перевести.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 24.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

До суду 17.02.2025 року від відповідача надійшло клопотання про доручення доказів.

До суду 13 березня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про доручення доказів. Також 13 березня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про доручення доказів.

Судом заслухані вступні слова представників сторін, допитані свідки, досліджені письмові докази та з урахуванням думки представників сторін, ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Згідно з витягу з наказу військової частини НОМЕР_4 від 13.03.2024 року № 63 матроса ОСОБА_1 призначену на посаду бухгалтера (2 категорії) групи бухгалтерського обліку та звітності фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що з 13 березня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с. 11, т.1).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 03.04.2024 року № 198 старший матрос ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 10, т.1).

Згідно з акту приймання-передачі від 02.08.2024 року бухгалтер групи бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_11 передав, а бухгалтер групи бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_1 прийняла службу: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 58, т.1).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.10.2023 року № 259 майора ОСОБА_2 призначеного на посаду начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що з 04 жовтня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Показами свідка ОСОБА_2 суд встановив, що 28 серпня 2024 майор ОСОБА_2 в присутності молодшого сержанта ОСОБА_5 , старшого матроса ОСОБА_6 , старшого матроса ОСОБА_7 наказав позивачу відобразити в меморіальних ордерах оприбуткування та переміщення матеріальних цінностей, згідно наданих первинних документів начальником продовольчої служби протягом 2 робочих днів. Після чого доповісти йому по проведеній роботі. Однак після спливу 2 робочих днів, ОСОБА_8 не виконала те, що їй було наказано зробити майором ОСОБА_2 . Враховуючи все це, начальник фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 повідомив, що буде змушений накласти дисциплінарне стягнення за невиконання своїх функціональних обов`язків.

Після того, як було це сказано, ОСОБА_8 почала неадекватно реагувати, погрожуючи майору ОСОБА_2 чоловіком та тим, що буде звертатись до вищестоящого командування військової частини НОМЕР_2 . ОСОБА_8 спілкувалася на підвищених тонах з майором ОСОБА_2 .

Оскільки, ОСОБА_9 неодноразово робились усні зауваження з приводу її поведінки та враховуючи вищезазначену подію, 29 серпня 2024 року начальником фінансово-економічної служби - головним бухгалтером майором ОСОБА_2 було накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 - «Догана» за порушення військової дисципліни, а саме за не дотримання вимог абзацу 5 ст.4 Закону України «Про дисциплінарний Статут ЗСУ» виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету.

Вказане дисциплінарне стягнення внесено до службової картки позивача: за порушення військової дисципліни (ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ), коли вчинено: 28.08.2024, коли накладено 29.08.2024 н-з № 229 від 02.09,2024, ким накладено НФЕС ГБ ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2024 року № 229 пунктом 12 цього наказу оголошено накладені посадовими особами частини, які наділені відповідною дисциплінарною владою, наданою їм військовим званням або посадою, яку вони обіймають дисциплінарні стягнення поіменовим нижче військовослужбовцям: 12.7. старшому матросу ОСОБА_1 «догана» за порушення військової дисципліни, що полягає у порушенні п. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, накладена 29 серпня 2024 року начальником фінансово-економічної служби головним бухгалтером військової частини НОМЕР_2 . Підстава рапорт майора ОСОБА_12 (вх. № 6850 від 01.09.2024).

Пунктом 13.2. цього наказу наказано нижчепойменованим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 зазначених у пункті цього наказу позбавити премії в розмірі 10 %: п. 13.2.1. старшому матросу ОСОБА_1 «догана» за порушення військової дисципліни, що полягає у порушенні п. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, накладена 29 серпня 2024 року начальником фінансово-економічної служби головним бухгалтером військової частини НОМЕР_2 .

Суд встановив, що позивач подавала скаргу на начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 , за результатами якої позивач отримала лист Військової частини НОМЕР_2 від 23.09.2024 року № 1490, яким повідомлено, що була проведена службова перевірка та дані, що підтверджують тиск майором ОСОБА_2 на старшого матроса ОСОБА_1 з метою переведення її в іншу військову частину на нижчу посаду не отримані. Стосовно догани від 29.08.2024 року також зазначено, що дані, що вказують на порушення в діях майора ОСОБА_2 не отримані (а.с. 13, т.1).

Також матеріалами справи підтверджено, що листом від 20.09.2024 року територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві повідомило позивача, що розглянуто її заяву щодо можливих неправомірних дій службових осіб військової частини НОМЕР_2 та встановлено, що заява не містить достатніх об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Також суд встановив, що позивач зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо допомоги у вирішенні конфліктної ситуації, яка склалась у військовій частині НОМЕР_2 .

Судом досліджено фотокопії рапортів позивача на ім`я начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 , зокрема рапорт від 28.08.2024 року, яким позивач доводила до відома щодо опрацювання документації та документації, яка залишилася для опрацювання (а.с. 56, т.1).

Також судом досліджено припис військової частини НОМЕР_5 від29.01.2025 року № 01/28/161, відповідно до якого старшому матросу ОСОБА_1 запропоновано 29 січня 2025 року вибути до військової частини НОМЕР_6 . Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.01.2025 року № 29.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини у даній справі регулюються Законом України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України», Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Дисциплінарним статутом Збройних Сил України та Статутом внутрішньої служби Збройний Сил України.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі, - Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, повязаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Законом України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до п. 1 Розділу 1 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України (далі, ДС ЗСУ) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби. (п. 4 р.1 ДС ЗСУ).

Пунктом 6 розділу 1 ДС ЗСУ передбачено право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідно до абзацу 1 п. 45 розділу ІІІ ДС ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Пунктом 48 ДС ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу). (п. 57 ДС ЗСУ)

Відповідно до пп. 83,84 ДС ЗСУ визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк. (п. 88 ДС ЗСУ)

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.

Згідно з статтею 6 Статуту Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статті 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 30 Статуту визначено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Статтею 49 Статуту передбачено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Військовослужбовці повинні бути ввічливими у спілкуванні з іншими особами, виявляти особливу увагу до осіб похилого віку, жінок і дітей, поступатися їм місцем у громадському транспорті, сприяти захистові честі й гідності громадян, додержанню громадського порядку, а також подавати допомогу при нещасних випадках, виникненні пожежі чи стихійного лиха. (стаття 56 Статуту).

Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що проведення службового розслідування відносно військовослужбовця перед накладенням дисциплінарного стягнення не є обов`язковим.

З наведених підстав відхиляються доводи позивача щодо не проведення перевірки та не надання позивачу можливості надати пояснення.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд встановив, що 29 серпня 2024 року начальником фінансово-економічної служби - головним бухгалтером майором ОСОБА_2 було накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 - «Догана» за порушення військової дисципліни, а саме за не дотримання вимог абзацу 5 ст.4 Закону України «Про дисциплінарний Статут ЗСУ» виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету.

Вказане дисциплінарне стягнення внесено до службової картки позивача: за порушення військової дисципліни (ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ), коли вчинено: 28.08.2024, коли накладено 29.08.2024 н-з № 229 від 02.09,2024, ким накладено НФЕС ГБ ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2024 року № 229 пунктом 12 цього наказу оголошено накладені посадовими особами частини, які наділені відповідною дисциплінарною владою, наданою їм військовим званням або посадою, яку вони обіймають дисциплінарні стягнення поіменовим нижче військовослужбовцям: 12.7. старшому матросу ОСОБА_1 «догана» за порушення військової дисципліни, що полягає у порушенні п. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, накладена 29 серпня 2024 року начальником фінансово-економічної служби головним бухгалтером військової частини НОМЕР_2 . Підстава рапорт майора ОСОБА_12 (вх. № 6850 від 01.09.2024).

Позивач оскаржує накладене дисциплінарне стягнення з підстав того, що, на її думку, це дисциплінарне стягнення у вигляді догани винесене з особистих мотивів, та дійсною підставою притягнення її до дисциплінарної відповідальності є її звернення (рапорти) до прямого командира та наступного прямого командира ОСОБА_2 командира військової частини НОМЕР_2 , Генерального штабу ЗСУ та ДБР, в яких вказувала на порушення з боку колег військовослужбовців трудової дисципліни, умов праці та виконання службових обов`язків.

Так, відповідно до п. 110 розділу У Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі:

прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Суд зазначає, що дійсно позивач зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Територіального управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, та за результатами цих звернень листом від 03.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомило позивачку, що з метою сприяння у вирішенні конфліктної ситуації на адресу командира військової частини НОМЕР_2 , внесено службовий лист щодо проведення відповідної службової перевірки, вжиття відповідних заходів щодо недопущення порушення прав позивача.

Листом від 20.09.2024 року територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві повідомило позивача, що розглянуто її заяву щодо можливих неправомірних дій службових осіб військової частини НОМЕР_2 та встановлено, що заява не містить достатніх об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, право позивача на надсилання заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління звернення тощо, було дотримано та реалізовано, заяви були розглянуті та надані відповідні відповіді. Із наданих відповідей не вбачається, що у майора ОСОБА_2 могли виникнути особисті мотиви щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Водночас, повідомляючи про підстави застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, свідок ОСОБА_2 показав, що 28 серпня 2024 року майор ОСОБА_2 в присутності молодшого сержанта ОСОБА_5 , старшого матроса ОСОБА_6 , старшого матроса ОСОБА_7 наказав позивачу відобразити в меморіальних ордерах оприбуткування та переміщення матеріальних цінностей, згідно наданих первинних документів начальником продовольчої служби протягом 2 робочих днів. Після чого доповісти йому по проведеній роботі. Однак після спливу 2 робочих днів, ОСОБА_8 не виконала те, що їй було наказано зробити майором ОСОБА_2 . Враховуючи все це, начальник фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 повідомив, що буде змушений накласти дисциплінарне стягнення за невиконання своїх функціональних обов`язків.

Після того, як було це сказано, ОСОБА_8 почала неадекватно реагувати, погрожуючи майору ОСОБА_2 чоловіком та тим, що буде звертатись до вищестоящого командування військової частини НОМЕР_2 . ОСОБА_8 спілкувалася на підвищених тонах з майором ОСОБА_2 .

Позивачу було запропоновано також дати покази як свідок, однак позивач не виявила таке бажання.

Разом з цим надані позивачем пояснення (вхід. № 77586/24 від 24.12.2024) не містять відповіді на обставини, які мали місце у спірний період та стосуються спірних правовідносин, що є предметом спору дослідження у цій справі.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд виходить із того, що відповідно до ст.37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Позивачем та представником позивача не заперечувалось, що майором ОСОБА_2 було надано позивачці наказ з вимогою відобразити в меморіальних ордерах оприбуткування та переміщення матеріальних цінностей у певний термін.

Суду не надано докази, що цей наказ був виконаний позивачем.

Свідок показав, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани було накладено на позивачку саме за порушення правил взаємовідносин між військовослужбовцями, відмову виявляти повагу до командирів та дотримання військового етикету, оскільки ОСОБА_8 почала неадекватно реагувати, погрожуючи майору ОСОБА_2 чоловіком та тим, що буде звертатись до вищестоящого командування військової частини НОМЕР_2 .

Позивачем та представником позивача не спростовано того, що така розмова між ОСОБА_2 та позивачкою мала місце 28.08.2024 року, а отже суд доходить висновку, що такі події відбулися.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно з п. 5 розділу 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

З наведених норм права суд доходить висновку, що вимоги майора ОСОБА_2 пред`явлені до позивачки щодо дотримання поваги до свого командира та додержання військового етикету, є законними.

Відповідно до абз. 2 п. 5 розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

За таких обставин, з урахуванням наведеної вище оцінки наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправним та скасувати рішення начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 у вигляді рапорту №6850 від 01.09.2024 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани 29.08.2024, є безпідставними, непідтвердженими доказами, а тому не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог - визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 за №229 від 02.09.2024 в частині оголошення про дисциплінарне стягнення - догана, старшому матросу ОСОБА_1 , за порушення військової дисципліни, що полягає у порушенні ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накладена 29.08.2024 начальником фінансово- економічної служби - головним бухгалтером військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_2 на підставі рапорту майора ОСОБА_2 №6850 від 01.09.2024, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 розділу ХІУ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі, Порядок № 260) командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Згідно з п. 4 розділу ХІУ Порядку № 260, при порушенні військової дисципліни або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, незадовільному виконанні службових обов`язків, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління) або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму більше одного до чотирьох прожиткових мінімумів включно, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо правомірного накладення на позивача дисциплінарного стягнення «догана», суд доходить висновку, що видання наказу командира військової частини НОМЕР_2 №229 від 02.09.2024 в частині оголошення догани та позбавлення позивача премії розмірі 10 % за період з 01 серпня 2024 року по 31 серпня 2024 року, є правомірним, атому у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи викладені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що дії відповідача відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчинені у спосіб, передбачені законом, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, жодні судові витрати не повертаються позивачу.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення від 29.08.2024 року,- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.