Справа № 560/14910/25
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України , Міністерства освіти і науки України про заборону приймати рішення та вчиняти дії щодо припинення, реорганізації чи ліквідації закладу вищої освіти "Подільський державний університет",

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду 28 серпня 2025 року надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом:

- заборони Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (ідентифікаційний код: 22769675, адреса місцезнаходження 32316, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул.Шевченка, буд. 12), Кам`янець-Подільському національному університету імені Івана Огієнка (ідентифікаційний код 02125616, адреса місцезнаходження: 32300, Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Огієнка, будинок 61), та будь-яким іншим особам приймати будь-які рішення, що стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет";

- заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації в розумінні пункту 14 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно, територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, що наділені повноваженнями щодо вчинення державних реєстраційних дій, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії, які стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (ідентифікаційний код: 22769675, адреса місцезнаходження 32316, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Шевченка, буд. 12);

- заборони Міністру освіти і науки України, та/або особі, яка виконує його обов`язки, приймати/видавати/підписувати організаційно-розпорядчий акт, зокрема але не виключно наказ та/або розпорядження про здійснення заходів на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2025 р. № 890-р "Про реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що він є членом Первинної профспілкової організації співробітників та студентів Закладу вищої освіти "Подільський державний університет», що підтверджується квитком члена профспілки АП № 307624 від 01.09.2006. 11 червня 2025 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 709-р "Про реорганізацію Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка". Пунктом 1 Розпорядження №709-р було погоджено пропозицію Міністерства освіти і науки щодо реорганізації Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка (код згідно з ) шляхом приєднання його до Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (код згідно з ). На підставі Розпорядження № 709-р Міністерство освіти і науки України видало Наказ № 1066 від 25 липня 2025 року "Про реорганізацію Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка". Відповідно до наказу № 1066 було вирішено реорганізувати Кам`янець-Подільський національний університет імені Івана Огієнка та вирішено вчинити низку дій задля проведення такої реорганізації, зокрема, створити Комісію з реорганізації, яка була наділена широким колом повноважень з метою досягнення цілей Розпорядження № 709-р. Разом з тим, з інформаційних джерел у медіа позивачу стало відомо, що Кабінет Міністрів України 22 серпня 2025 року видав розпорядження № 890-р "Про реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет", яким встановлено реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет" шляхом приєднання його до Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка. Зокрема, п. 3 розпорядження № 890-р Міністерству освіти і науки доручено здійснити в установленому законодавством порядку заходи, пов`язані з реорганізацією закладу вищої освіти "Подільський державний університет". Відповідно до підпункту 22 п. 10 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630, Міністр, серед інших повноважень підписує накази Міністерства освіти і науки України (у тому числі щодо реорганізації навчальних закладів). Окрім того, в подальшому п. 4 Розпорядження від 22 серпня 2025 р. № 890-р "Про реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет" Кабінет Міністрів України визнав Розпорядження №709-р таким, що втратило чинність. При цьому, у п. 1 Розпорядження № 890-р зазначено, що Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства освіти і науки щодо реорганізації закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (код згідно з ) шляхом приєднання його до Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка (код згідно з ). При прийнятті Розпорядження № 890-р Кабінетом Міністрів України не було дотримано процедури прийняття розпорядження про реорганізацію вказаного закладу вищої освіти, зокрема вимог, встановлених частиною третьою статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Обов`язковість такого погодження профспілкою встановлено не лише згаданим законом, а й підтверджено позицією Верховного суду у постанові від 28 травня 2024 року у справі №520/7440/21 у аналогічних правовідносинах. В свою чергу, недотримання вказаних положень законодавство очевидно свідчить про протиправність та незаконність такого Розпорядження № 890-р. Заявник звертає увагу суду на те, що Кабінетом Міністрів України на підставі двох взаємовиключних пропозицій МОН України було прийнято Розпорядження № 709-р та № 890-р, які також є взаємовиключними та очевидно суперечать один одному. Таким чином, враховуючи суперечливі спроби відповідачів здійснити реорганізацію двох названих закладів освіти та протиправно приєднати Подільський державний університет до Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка, за відсутності жодного погодження з профспілковим органом, наявна очевидна небезпека та ризик того, що протягом розгляду справи за позовом Заявника, особами вчинятимуться дії, спрямовані на прийняття рішень, що стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" та/або спрямовані на реєстраційні дії у ЄДР щодо такого припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет". У разі прийняття таких рішень та/або внесення відповідної інформації до ЄДР і подальшого задоволення судом вимог позивача, захист прав останнього у даній справі буде неефективний, а завдання адміністративного судочинства не досягнуто. Так, позивачу доведеться знову звертатися до суду за скасуванням рішень та реєстраційних дій. Отже, спосіб захисту має бути ефективним, тобто убезпечити можливість повторного порушення суб`єктом владних повноважень прав та інтересів особи, а також повторне звернення до суду. У разі незастосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, вказані дії можуть бути здійснені ще до ухвалення судового рішення по суті. Це, в свою чергу, призведе до фактичного припинення юридичної особи - Подільського державного університету, що напряму стосується предмету майбутнього адміністративного позову. Така ситуація матиме незворотні юридичні наслідки і, відповідно, утруднить або навіть унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову. Таким чином, існує реальна загроза припинення існування Подільського державного університету, що створює підстави для застосування заходів забезпечення позову. Ухвалення судом відповідної ухвали про заборону будь-яким особам вчиняти дії щодо припинення, реорганізації або ліквідації закладу освіти, а також заборону державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо нього, є необхідним та пропорційним заходом для збереження статусу сторін до остаточного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Беручи до уваги те, що матеріалів заяви достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Статтею 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами 4-6,8 ст.154 КАС України закріплено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом ( ст. 156 КАС України).

Слід зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними та адекватними заявленим (заявленим у майбутньому у строк, встановлений ч.2 ст. 153 КАС України) позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, „з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду та елементом судового захисту.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У справі Байсаков та інші проти України (2010 рік) ЄСПЛ у п.75 - 78, зробив висновок щодо ефективності юридичного засобу захисту прав у суді шляхом пред`явлення позову та клопотання про забезпечення позову у порядку КАС України.

ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, у частині другій статті 150 КАС України законодавчо регламентовано чіткі підстави для вжиття заходів забезпечення позову і правова конструкція цієї норми вимагає встановлення судом на цій стадії лише ймовірності (може) ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Водночас, такі ознаки не мають окреслених законодавчих меж та кваліфікуючих критеріїв і в кожній конкретній справі ці поняття є оціночними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є членом Первинної профспілкової організації співробітників та студентів Закладу вищої освіти "Подільський державний університет».

11 червня 2025 року Кабінет міністрів України прийняв Розпорядження № 709-р "Про реорганізацію Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка".

Пунктом 1 Розпорядження №709-р було погоджено пропозицію Міністерства освіти і науки щодо реорганізації Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка (код згідно з ) шляхом приєднання його до Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (код згідно з ).

На підставі Розпорядження № 709-р Міністерство освіти і науки України видало Наказ № 1066 від 25 липня 2025 року "Про реорганізацію Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка". Відповідно до наказу № 1066 було вирішено реорганізувати Кам`янець-Подільський національний університет імені Івана Огієнка та вирішено вчинити низку дій задля проведення такої реорганізації, зокрема, створити Комісію з реорганізації, яка була наділена широким колом повноважень з метою досягнення цілей Розпорядження № 709-р.

Кабінет Міністрів України 22 серпня 2025 року видав розпорядження № 890-р "Про реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет", яким встановлено реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет" шляхом приєднання його до Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка.

Зокрема, п. 3 розпорядження № 890-р Міністерству освіти і науки доручено здійснити в установленому законодавством порядку заходи, пов`язані з реорганізацією закладу вищої освіти "Подільський державний університет".

Відповідно до підпункту 22 п. 10 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630, Міністр, серед інших повноважень підписує накази Міністерства освіти і науки України.

Окрім того, в подальшому п. 4 Розпорядження від 22 серпня 2025 р. № 890-р "Про реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет"" Кабінет Міністрів України визнав Розпорядження №709-р таким, що втратило чинність.

При цьому, у п. 1 Розпорядження № 890-р зазначено, що Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства освіти і науки щодо реорганізації закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (код згідно з ) шляхом приєднання його до Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка (код згідно з ).

Згідно з положеннями статті 22 Закону України від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об`єднання беруть участь у розробленні державної політики зайнятості населення, державних та територіальних програм зайнятості, проводять спільні консультації з цих проблем з роботодавцями, їх об`єднаннями, а також з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пропонують заходи щодо соціального захисту членів профспілок, які вивільняються в результаті реорганізації або ліквідації підприємств, установ, організацій, здійснюють контроль за виконанням законодавства про зайнятість.

З такими приписами закону кореспондуються положення частин другої, третьої статті 49-4 Кодексу законів про працю України, згідно з якими ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Водночас, матеріали справи містять обставини за яких при прийнятті Розпорядження № 890-р Кабінетом Міністрів України було порушено встановлений законодавством порядок реорганізації закладу вищої освіти. Зокрема, не було дотримано вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», які передбачають обов`язкове погодження такого рішення з відповідним профспілковим органом, що свідчить про порушення прав працівників на участь у вирішенні питань, що стосуються їхніх трудових інтересів.

Зазначене вище в сукупності дає підстави вважати наявними ознаки очевидної протиправності такого розпорядження, що, у відповідності до вимог ст. 150 КАС України, свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення адміністративного позову.

Крім того, оскаржуване розпорядження № 890-р є рішенням уповноваженого органу державної влади про реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет" шляхом приєднання його до Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка, що, в свою чергу, передбачає припинення закладу вищої освіти "Подільський державний університет", як юридичної особи та переведення його працівників на роботу до новоствореної юридичної особи або, враховуючи зміст ст. 40 Кодексу законів про працю України, можливе звільнення працівників в результаті реорганізації.

Наведене дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки фактична реалізація оскаржуваного розпорядження КМУ №890-р за час розгляду адміністративної справи призведе до того, що у випадку задоволення позовних вимог та скасування вказаного розпорядження, повернення закладу вищої освіти "Подільський державний університет" його майна буде значно ускладненим, переведення та звільнення працівників будуть незаконними, а отже, доведеться докласти значних зусиль та понести витрати для відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну ''законодавство") від 9 липня 1998 року № 12-рп/19983міст права на працю полягає у можливості кожної особи заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43 Конституції України). Це право забезпечується обов`язком держави створювати громадянам умови для повного його здійснення, гарантувати рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовувати програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Однак це конституційне право громадянина не може пов`язуватись лише з певного формою трудового договору, який укладається громадянином відповідно до його волевиявлення.

Погодження питання щодо реорганізації державних установ з первинною профспілковою організацією є обов`язковим у відповідності до вимог законодавства.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку вжити заходів із забезпечення позовної заяви.

Щодо заходів забезпечення позову.

Заявник просить суд забезпечити позов шляхом вжиття трьох заходів:

- заборонити Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (ідентифікаційний код: 22769675, адреса місцезнаходження 32316, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул.Шевченка, буд. 12), Кам`янець-Подільському національному університету імені Івана Огієнка (ідентифікаційний код 02125616, адреса місцезнаходження: 32300, Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Огієнка, будинок 61), та будь-яким іншим особам приймати будь-які рішення, що стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет";

- заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації в розумінні пункту 14 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно, територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, що наділені повноваженнями щодо вчинення державних реєстраційних дій, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії, які стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (ідентифікаційний код: 22769675, адреса місцезнаходження 32316, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Шевченка, буд. 12);

- заборонити Міністру освіти і науки України, та/або особі, яка виконує його обов`язки, приймати/видавати/підписувати організаційно-розпорядчий акт, зокрема але не виключно наказ та/або розпорядження про здійснення заходів на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2025 р. № 890-р "Про реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет".

По суті, результати вжиття заявлених заходів забезпечення позову мають одну мету - зупинити процес реорганізації закладу вищої освіти "Подільський державний університет".

Тому, на думку суду, ефективним заходом забезпечення позову в даному випадку є саме - заборона будь-яким суб`єктам державної реєстрації в розумінні пункту 14 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно, територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, що наділені повноваженнями щодо вчинення державних реєстраційних дій, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії, які стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (ідентифікаційний код: 22769675, адреса місцезнаходження 32316, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Шевченка, буд. 12).

Суд зазначає, що за умови забезпечення позову в частині заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації в розумінні пункту 14 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно, територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, що наділені повноваженнями щодо вчинення державних реєстраційних дій, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії, які стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет", відсутні підстави для заборони Закладу вищої освіти "Подільський державний університет", Кам`янець-Подільському національному університету імені Івана Огієнка, та будь-яким іншим особам приймати будь-які рішення, що стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" та заборони Міністру освіти і науки України, та/або особі, яка виконує його обов`язки, приймати/видавати/підписувати організаційно-розпорядчий акт, зокрема але не виключно наказ та/або розпорядження про здійснення заходів на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2025 р. № 890-р "Про реорганізацію закладу вищої освіти "Подільський державний університет", оскільки позивачем не наведено обставин за якими дії та рішення Міністра освіти і науки України можуть призвести до негативних наслідків, які унеможливлять поновлення порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову частково обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково.

Суд вважає, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернувся до суду, оскільки, невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, так як позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Таким чином, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи позивача на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про наявність підстав та необхідність вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із вище викладених обставин, оскільки, за переконанням суду, дійсно невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду поданої заяви не є вирішенням публічно-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття таких заходів призведе до негативних наслідків, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72, 77, 150, 151, 154, 241-243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - задовольнити частково.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації в розумінні пункту 14 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно, територіальним органам Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, приватним і державним нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, що наділені повноваженнями щодо вчинення державних реєстраційних дій, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будь-які реєстраційні дії, які стосуються припинення (реорганізації шляхом приєднання) та/або реорганізації будь-яким способом та/або ліквідації Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" (ідентифікаційний код: 22769675, адреса місцезнаходження 32316, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Шевченка, буд. 12).

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Заявник:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Кабінет Міністрів України (вул. Грушевського Михайла, 12/2, м. Київ, 01008 , код ЄДРПОУ - 00031101) Міністерство освіти і науки України (просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135 , код ЄДРПОУ - 38621185) Заклад вищої освіти "Подільський державний університет" (32316, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Шевченка, буд. 12, код ЄДРПОУ - 22769675)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький