Справа № 440/9160/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 р.Справа № 440/9160/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

представник позивача Воронкова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2025, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, по справі № 440/9160/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Пенсійного фонду України

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яка полягає у тому, що ним не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в ФІЛІЇ-ПОЛТАВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" за період з 01.04.2019 по 31.08.2023 та за період з 01.09.2023 по 31.02.2024 на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_3 суми пенсії у розмірі 171 534,23 гривень та 12 000,00 грн відповідно, нарахованих на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №440/5820/23 та від 09.01.2024 у справі №440/17864/23.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, включити в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в ФІЛІЇ-ПОЛТАВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_3 суми пенсії у розмірі 171534,23 гривень та 12000.00 грн відповідно, нарахованих на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №440/5820/23 та від 09.01.2024 у справі №440/17864/23.

- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо не фінансування виплати ОСОБА_3 сум пенсії у розмірі 171 534,23 гривень та 12000.00 гривень, нарахованих на виконання рішень, які Полтавський окружний адміністративний суд ухвалив 20.06.2023 у справі №440/5820/23 та 09.01.2024 у справі №440/17864/23.

- зобов`язати Пенсійний фонд України профінансувати на наступний виплатний період виплату ОСОБА_3 сум пенсії у розмірі 171 534,23 гривень та 12000.00 гривень, нарахованих на виконання рішень, які Полтавський окружний адміністративний суд ухвалив 20.06.2023 у справі №440/5820/23 та 09.01.2024 у справі №440/17864/23 без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №631 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік» та без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 №1156 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік».

- встановити судовий контроль за виконанням рішень суду та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відмовлено у відкритті провадження.

Суд першої інстанції виходив з того, що даний позов фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №440/5820/23 та від 09.01.2024 у справі №440/17864/23, а тому обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт наголошує, що правовідносини в рамках даного спору і справ №440/5820/23 та №440/17864/23 не є тотожними, що виключає наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було. Відповідно до ч. 4 цієї статті, його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує дії відповідачів щодо неналежного/неповного виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №440/5820/23 та від 09.01.2024 у справі №440/17864/23.

Так, судом встановлено, що Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5820/23 від 20.06.2023 позов задоволено частково, а саме зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_4 з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області №02-313/10 від 30 березня 2023 року про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20 грудня 1991 року, Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30 серпня 2017 року та виплатити пенсію з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/17864/23 від 09.01.2024 було задоволено позов повністю, а саме зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 починаючи з 01.09.2023 щомісячну доплату до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 02.05.2025 №1600-0201-8/34282 повідомлено, що доплата пенсії на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду в розмірі 171534, 23 грн. внесена до підсистеми "Реєстр судових рішень " та облікована за №484837, а доплата пенсії за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 по №440/17864/23 в розмірі 12000, 00 грн. внесена до підсистеми " Реєстр судових рішень " та облікована за №640985.

Позивач, вважає протиправною бездіяльність відповідачів, щодо нарахування сум пенсії на виконання рішень суду, проте не виплати їх позивачу, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, дійшов висновку, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За змістом частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду в розмірі 1715 34, 23 грн. внесена до підсистеми "Реєстр судових рішень " та облікована за №484837, а доплата пенсії за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 по №440/17864/23 в розмірі 12 000, 00 грн. внесена до підсистеми " Реєстр судових рішень " та облікована за №640985.

Судова колегія зауважує, що вказаними рішеннями Полтавського окружного адміністративного суду у справах №440/5820/023 та №440/17864/23 відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача, а також виплатити перераховану пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

Тобто, питання виплати позивачу недоплаченої пенсії охоплюється рішеннями суду у справах №440/5820/023 та №440/17864/23 та належить до предмета його виконання.

Водночас, позивач, не погоджуючись з повнотою виконання цього рішення, звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода останнього з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішень суду у справах №440/5820/023 та №440/17864/23 в частині виплати пенсії в сумі 171 534, 23 грн та в сумі 12 000, 00 грн, нарахованої у зв`язку з проведенням її перерахунку на виконання судових рішень.

Приписами статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

За змістом частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В свою чергу, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (статті 382); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383); визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця (стаття 287).

Таким чином, суд першої інстанції вірно відзначив, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Зазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відтак, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18.

Колегія суддів зауважує, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправної бездіяльності відповідача при виконанні рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №440/5820/23 та від 09.01.2024 у справі №440/17864/23. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

З огляду на викладене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яка допущена на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не можуть розглядатися.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Викладеним, у свою чергу, спростовується посилання апелянта на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, адже навпаки, суд першої інстанції з дотриманням норм чинного законодавства вказав позивачу на правильний спосіб захисту порушених, на переконання позивача, прав останнього.

При цьому у спірному випадку не можна вважати оскаржувану ухвалу позбавленням права особи на доступ до правосуддя з підстав відмови у відкритті провадження, оскільки, як вже неодноразово було підкреслено вище, адміністративний процесуальний закон у таких випадках передбачив окремий інститут судового впливу на суб`єкта владних повноважень - судовий контроль.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, на що було вірно вказано судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі № 440/9160/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 02.09.2025 року