Справа № 420/27596/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
02 вересня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,
14 серпня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 кошти в сумі 234 157,99 (двісті тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят сім) гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої отриманням без належної на те правової підстави грошового забезпечення.
На виконання вимог ч. 4, 6 ст.171 КАС України, суддею з метою визначення підсудності, було здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру стосовно місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Суд, перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали на наявність та відсутність підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкриті провадження в адміністративній справі, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, встановив таке.
Відповідно до норми ч.2 ст.160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (друге речення ч.10 ст.44 КАС України).
Отже, КАС України передбачено подання позовної заяви до суду у вигляді документа, на якому буде особистий підпис особи, яка має право підписувати позовну заяву і цим підписом буде виражена воля такої особи, що є обов`язковим для дотримання принципу диспозитивності.
Відповідно до ч.1, 3 ст.43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади АРК, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами). Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади АРК, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, СВП), або через представника (ч.ч. 1, 3 ст.55 КАС України).
Статтею 59 КАС України визначено документи, що підтверджують повноваження представників.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 59 КАС України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (ч. 8 ст. 59 КАС України).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання позовної заяви має особисто позивач або представник на підставі довіреності.
При цьому необхідно надавати оригінал такої довіреності. Копія довіреності може засвідчуватись лише суддею або у визначеному законом порядку.
Згідно з частиною першою статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.
Як вбачається з матеріалів, позовна заява від імені позивача підписана Ігорем Павлюковським як командиром Військової частини НОМЕР_1 . Проте, до позовної заяви позивачем не надано письмового доказу, який підтверджує право Ігоря Павлюковського на підписання позову від імені військової частини НОМЕР_1 .
Суд зазначає, що наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 року № 744 затверджено Інструкцію з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень (далі Інструкція №744).
Відповідно до п.3.3. розділу 3 Інструкції №744, керівники структурних підрозділів Міноборони, Генерального штабу, командири (начальники, керівники) військових частин (установ, організацій), підприємств у всіх випадках порушення інтересів Міноборони та Збройних Сил зобов`язані організувати роботу щодо підготовки та подання позовів до суду. Позовна заява повинна відповідати вимогам відповідного процесуального законодавства України.
Позови підписуються керівником структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, командиром (начальником, керівником) військової частини (установи, організації), підприємства або особою, уповноваженою діяти від імені юридичної особи (самопредставництво) чи представником, уповноваженим на здійснення таких дій відповідною довіреністю.
Згідно з п.4.1. розділу 4 Інструкції №744, самопредставництво Міноборони, Генерального штабу, військової частини (установи, організації), підприємства у судах та інших державних органах (далі самопредставництво) покладається на посадових та службових осіб юридичних служб (далі особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи) (самопредставництво).
Для організації самопредставництва видається відповідний наказ Міноборони, Генерального штабу, військової частини (установи, організації), підприємства про самопредставництво (далі наказ про самопредставництво) (додаток 71), яким визначається: перелік осіб, уповноважених діяти від імені юридичної особи (самопредставництво); повноваження посадових осіб для здійснення самопредставництва юридичної особи.
Для здійснення самопредставництва особам, уповноваженим діяти від імені юридичної особи (самопредставництво), оформлюються: витяги із положень, які передбачають самопредставництво юридичної особи, та наказів про самопредставництво; довідки, які підтверджують перебування уповноваженої особи на військовій службі (роботі) або витяги із наказів про призначення на посаду; витяги з посадових інструкцій (функціональних обов`язків).
Процесуальним законодавством (частинами третьою, п`ятою-сьомою статті 12, частиною другою статті 58 Господарського процесуального кодексу України; частинами четвертою, шостою, дев`ятою статті 19, частиною другою статті 60 Цивільного процесуального кодексу України; пунктом 20 частини першої статті 4, частинами другою, шостою статті 12, частиною другою статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України) передбачено можливість участі представника у судах при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) та визначено категорії справ, які відносяться до малозначних справ.
З огляду на вимоги частини п`ятої статті 1312 Конституції України для здійснення представництва інтересів Міноборони, його посадових осіб, Генерального штабу, військової частини (установи, організації), підприємства у судах та інших державних органах (далі представництво) по малозначних справах, уповноваженим представникам оформлюються довіреності.
Водночас, Військовою частиною НОМЕР_1 не надано до позовної заяви документів що підтверджують повноваження майора ОСОБА_2 як командира Військової частини НОМЕР_3 , а також не надано жодного документа, що передбачений для підтвердження здійснення самопредставництва Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві.
Згідно з положеннями ч. 5, 6, 8 ст. 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
У справі №990/55/22 від 23.06.2022 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що підставою для повернення позовної заяви згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС визначено випадок, коли позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Разом із цим, Велика Палата Верховного Суду не вбачає порушення права особи на доступ до суду у зв`язку з поверненням позову. Повернення, яке зумовлено недотриманням позивачем положень КАС у частині вимог до оформлення позовної заяви, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС).
Керуючись ст. 43, 44, 59, 160, 169, 171, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди повернути позивачу без розгляду.
Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО