Справа № 440/7386/25
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7386/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І. , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу періоду роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980рр в колгоспі «Авангард» та періоду навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982рр. на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980рр. в колгоспі «Авангард» та періоду навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982рр. на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії від 05.03.2025 за номером 00 було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зокрема, до страхового стажу позивача по трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 10.08. 1979 року не було враховано період роботи в колгоспі «Авангард» з 10.08.1979 по 15.07.1980.р., з аргументацією, що встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві внесено з порушенням вимог Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 N? 310, а саме: відсутні підстави внесення записів про трудову участь (документ його номер та дата); період навчання на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту з 01.12.1981 по 31.08.1982 р.р., - без аргументації причини незарахування. Вважає, що незарахування відповідачем до страхового стажу позивача вищевказаних періодів, які підтверджуються відповідними записами у трудовій книжці, є необґрунтованим.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/7386/25. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області докази.

До суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Одеській області на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів викладених в оскаржуваному рішенні від 05.03.2025 за номером 00. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

26.02.2025 позивач звернулася управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком та з пакетом документів, перелік яких міститься у розписці-повідомленні, які було прийнято та зареєстровано.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи позивача в електронному вигляді було передано на розгляд до ГУ ПФУ в Одеській області.

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.03.2025 № 00, яким відмовлено в призначенні пенсії по за віком згідно частини 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи - 29 років. Підставою для відмови у призначенні пенсії у цьому рішенні зазначено, за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи в колгоспі з 10.08.1979 по 15.12.1980 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.1979, оскільки встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві внесено з порушенням вимог Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975№ 310, а саме: відсутні підстави внесення записів про трудову участь (документ його номер та дата); період навчання з 01.01.1992 по 11.06.1992 згідно диплому серії НОМЕР_2 від 11.06.1992 виданого Московським технологічним інститутом, оскільки з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року; періоди провадження підприємницької діяльності з 08.02.1996 по 31.12.2003 на загальній формі оподаткування, згідно довідки 19.03.2024 року N? 8846/6/16-31-24-08-08, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України, а також про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5; періоди провадження підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2011 та з 01.03.2022 по 31.01.2025, оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5.

Позивач не погодився з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу періоду роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980 в колгоспі «Авангард» та періоду навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту, у зв`язку з чим звернувся до суду позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Законом України від 09.07.2003 р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив особливий порядок зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок.

Пунктом 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 "Про трудові книжки колгоспників", установлено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу, в тому числі на членів рибознавчих колгоспів, з моменту прийняття їх у члени колгоспу.

Відповідно до пункту 1 Основного положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затвердженого постановою правління Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, яка ведеться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу (пункт 2 Основних положень).

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

Згідно пункту 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Згідно із зразком трудової книжки колгоспника, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, у трудовій книжці колгоспника зазначається в розділі V відомості про трудову участь в загальному господарстві, зокрема прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві та причини невиконання такого річного мінімуму.

Зважаючи на викладене, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, яка ведеться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу та підтверджує обставини про трудову участь: прийняття в колгоспі річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві, його виконання чи не виконання.

Позивачем надано до пенсійного органу трудову книжка колгоспника серії НОМЕР_1 , у розділі "Членство в колгоспі" якої містяться, зокрема, такі записи: 10.08.1979 прийнята дояркою МТФ № 1 к-пу "Авангард"

У розділі "Трудова участь у громадському господарстві" трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 наявні відомості про відпрацювання позивачем трудового мінімуму в громадському господарстві, зокрема, з 10.08.1979 по 15.07.1980.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2019 у справі №727/384/17 дійшов висновку, відсутність додаткових відомостей, а саме уточнюючої довідки про встановлений мінімум трудоднів та кількість відпрацьованих вихододнів (трудоднів) не може бути підставою для не зарахування даного періоду в страховий стаж позивача.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що трудова книжка позивача має чіткі та без виправлень записи стосовно спірного періоду роботи позивача в колгоспі, та завірену печаткою.

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не працювала в колгоспі "Авангард" або не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що до страхового стажу ОСОБА_1 підлягає зарахуванню період роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980 в колгоспі "Авангард".

Щодо вимог про зобов`язання пенсійний орган зарахувати позивачу період навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту, то суд зазначає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, за змістом позовних вимог позивач не погоджується із рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області від 05.03.2025 № 00, яким, на думку, позивача протиправно не враховано, зокрема, період навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту.

За змістом матеріалів справи відсутні докази зарахування вказаного періоду до стажу позивача, а також не наведені відповідні мотиви про відмову у зарахуванні період навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту у оскаржуваному рішенні пенсійного органу.

При цьому суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні не вказано підстав для не зарахування до страхового стажу позивача період навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту, тобто рішення прийнято без наведення відповідних обґрунтувань для його прийняття, без повної оцінки, наданої всім документам у своїй сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених законом, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

За змістом матеріалів справи позивач не погоджується із рішенням

Суд зауважує, що, виходячи з меж позовних вимог, суд надає оцінку діям пенсійного фонду в частині незарахування ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу періоду роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980рр в колгоспі «Авангард» та періоду навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного суду вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.03.2025 № 00 в частині не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980рр в колгоспі «Авангард» та періоду навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту.

Враховуючи, що скасоване рішення прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття обґрунтованого рішення, то суд на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2025 в частині зарахування періоду навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду, та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980 в колгоспі «Авангард».

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, при частковому задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (1211 грн. 20 коп./2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ідентифікаційний код 20987385), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.03.2025 № 00 в частині не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980 в колгоспі «Авангард» та періоду навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2025 в частині зарахування періоду навчання з 01.12.1981 по 31.08.1982 на підготовчому відділенні Полтавського медичного стоматологічного інституту, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 10.08.1979 по 15.07.1980 в колгоспі «Авангард».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький