Справа № 160/23100/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 вересня 2025 рокуСправа № 160/23100/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сластьон Анна Олегівна, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі позивачу ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з наслідками отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (з урахуванням раніше виплачених коштів, а також податків та зборів ) за наступні періоди:- 27.02.2023 - 04.04.2023 - 37 днів (стаціонарне лікування в КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР у зв`язку з наслідками бойового травмування);- 17.11.2023 - 15.12.2023 - 29 днів (стаціонарне лікування в КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР у зв`язку з наслідками бойового травмування);

-зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з наслідками отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (з урахуванням раніше виплачених коштів, а також податків та зборів періоди:- ) за наступні 27.02.2023 - 04.04.2023 - 37 днів (стаціонарне лікування в КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР у зв`язку з наслідками бойового травмування);- 17.11.2023 - 15.12.2023 - 29 днів (стаціонарне лікування в КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР у зв`язку з наслідками бойового травмування).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 позовну заяву залишено без руху, та запропоновано позивачу надати обґрунтовану заяву/клопотання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду.

25 серпня 2025 року від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ознайомившись з вищезазначеним клопотанням, суд не визнає зазначені в ньому причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-IX внесені зміни до норм КЗпП України.

Зокрема, частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Зазначені зміни до статті 233 КЗпП України набули чинності з 19 липня 2022 року.

Відтак, заявлений позивачем у позові період з 27.02.2023 до 04.04.2023 та з 17.11.2023 до 15.12.2023 регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.08.2024 року у справі №520/31098/23.

Суд звертає увагу, що додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення та є щомісячною грошовою виплатою.

Отже, саме з дня отримання додаткової грошової винагороди позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів, але в будь-якому разі не пізніше дня виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 в серпні 2024 року.

Отже, навіть, якщо обраховувати тримісячний строк звернення до суду з моменту звільнення позивача з військової служби, на момент подачі ним позову в серпні 2025 року строки звернення до суду спливли.

Суд не визнає поважними причини пропуску строку, які наведені у клопотанні, з огляду на таке.

Укладення позивачем договору про надання правничої допомоги у листопаді 2024 року, а так само направлення адвокатських запитів у грудні 2024 року свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру грошового забезпечення, своєчасність/несвоєчасність його перерахунку.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач був звільнений з військової служби у серпні 2024 року, а з адвокатськими запитами вперше представник позивача почав звертатися до військової частини у грудні 2024 року.

Тобто, вже на момент звернення до військової частини із адвокатськими запитами в грудні 2024 року сплив тримісячний строк звернення до суду.

З цих підстав суд також не приймає до уваги в якості поважності причин пропуску строку обставини отримання позивачем у липні 2025 року відповіді відповідача про відмову в перерахунку додаткової грошової винагороди, оскільки вже за наслідками направлених у грудні 2024 року запитів позивач фактично мав реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності).

Відтак, жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлючали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом, позивачем не надано та судом не встановлено.

Наведені ж у заяві про поновлення строку звернення до суду доводи визнаються неспроможними та відхиляються як необґрунтовані, так як жодна з наведених обставин об`єктивно не перешкоджала (не утворювала обставин непереборної сили) позивачу звернутися до суду у відповідний строк.

Отже, суд визнає причини вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду неповажними.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи встановлення судом факту пропуску строку звернення до суду, а також відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин, суд змушений застосовати наслідки, визначені частиною другою ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя А.О. Сластьон