Справа № 320/38307/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2025 року Київ № 320/38307/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

позивач 29.07.2025 звернувся до суду з указаним позовом, який не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки матеріали позовної заяви не містять заяви про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та його поновлення, у частині позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо проведення виплати індексації з 01.03.2023 у розмірі коефіцієнту збільшення 1,197, з 01.03.2024 у розмірі коефіцієнту збільшення 1,0796, з 01.03.2025 у розмірі коефіцієнту збільшення 1,1150 без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Судом установлено, що позов подано з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у названій частині позовних вимог.

Із аналізу положень статті 122 Кодексу слідує, що законодавець передбачив, що у разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі й встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Із матеріалів позову слідує, що позивач подав до відповідача звернення (зареєстроване 17.06.2025), відповідь на яке отримано листом від 12.07.2025.

Проте, із цього листа не вбачається, що позивач звертався за вирішенням спірного питання та йому було відмовлено саме щодо проведення виплати індексації з 01.03.2023 у розмірі коефіцієнту збільшення 1,197, з 01.03.2024 у розмірі коефіцієнту збільшення 1,0796, з 01.03.2025 у розмірі коефіцієнту збільшення 1,1150 без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Із урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з 01.03.2023, оскільки із цим позовом позивач звернувся до суду у липні 2025 року.

Крім того, до позовної заяви не надано доказів того, що позивач звертався до відповідача за вирішенням спірного питання щодо виплати індексації. Відсутні й розрахунки пенсії з 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025.

Із позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду в зазначеній частині позовних вимог, тому керуючись положеннями частини першою статті 123, статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву слід залишити без руху як таку, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали;

- доказів того, що позивач звертався до відповідача за вирішенням спірного питання до звернення з позовом до суду щодо виплати індексації, починаючи з 01.03.2022 по 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром пенсії, та йому було відмовлено;

- доказів того, що позивач звертався до відповідача за вирішенням спірного питання до звернення з позовом до суду щодо вирішення питання про перерахунок пенсії з 01.01.2025 без обмеження пенсії максимальним розміром, та йому було відмовлено;

- розрахунків пенсії з 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скрипка І.М.