Справа № 420/21178/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Національного університету оборони України (, місце знаходження: 03049, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 28) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 01 липня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Національного університету оборони України (, місце знаходження: 03049, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 28), в який позивач просить:

Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13.05.2025 року на виконання рішення ООАС від 06.05.2024 року по справі № 420/2960/24.

Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13.05.2025 року на виконання рішення ООАС від 06.05.2024 року по справі № 420/2960/24.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати з надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн.

Ухвалою від 04 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в порядку ч.5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач був зарахований слухачем інституту оперативного забезпечення та логістики Національного університету оборони України на денну форму навчання строком на 2 роки.

Позивач зазначив, що йому не в повному обсязі виплачувалось індексація грошового забезпечення.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду та на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/2960/24, 06.05.2024 року позивачу було нараховано та виплачено суму індексації грошового забезпечення 13.05.2025 року відповідно до платіжної інструкції № 2190 від 13.05.2025 року.

Однак, позивач зазначив, що військовою частиною в порушення статті 4 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати, але відповіді ним не отримано.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

До суду 18 липня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити, зазначивши, що позивачем пропущено строк звернення до суду встановлений ч.5 ст. 122 КАС України, а не ст. 233 КЗпП України, як зазначає позивач, оскільки спір стосується проходження публічної служби.

По суті заявлених позовних вимог представник відповідача зазначає, що на час виключення позивача із особового складу із позивачем було проведено розрахунок по грошовому забезпеченню.

Представник відповідача звертає увагу, що компенсації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру. В той же час виплачена сума на виконання рішення суду носить разовий характер.

Основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Отже, на думку представника відповідача, вимога про компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати в даному випадку не має жодних правових підстав.

Також до суду 18 липня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

До суду 28 липня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких представник наполягав на задоволенні позову, посилаючись на те, що вказані спірні правовідносини регулюються ст. 233 КЗпП України.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Відповідно до витягу із наказу Міністра оборони України від 16 серпня 2017 року № 545 майора ОСОБА_1 зараховано з 28 серпня 2017 року слухачем інституту оперативного забезпечення та логістики Національного університету оборони України на денну форму навчання строком на 2 роки, та відповідно до витягу із наказу начальника Національного університету оборони України від 28.08.2017 року № 179 майора ОСОБА_1 зараховано з 28 серпня 2017 року у списки особового складу університету, на всі види забезпечення та вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 року по справі №420/2960/24 Позов ОСОБА_1 до Національного університету оборони України задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року та суми індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по липень 2019 включно.

Зобов`язано Національний університет оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період навчання з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року та суми індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2019 включно.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 15 жовтня 2024 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі 06.05.2024 року по справі №420/2960/24 позивачу було нараховано та 13.05.2025 року виплачено суму індексації грошового забезпечення у розмірі 87777,15 грн., що підтверджено реєстром № 232 від 13.05.2025 року на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Національного університету оборони України та платіжною інструкцією № 2190 від 13.05.2025 року.

Однак не було нараховано та виплачено компенсації втрати частини доходів за період з 28.08.2017 по день фактичної виплати.

Позивачем була спрямована на адресу відповідача заява про виплату компенсації втрати частини доходів за період з 28.08.2017 по день фактичної виплати, але відповіді він не отримав.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

З наведених підстав суд доходить висновку, що індексація грошового забезпечення відноситься до доходу, у разі затримки якого роботодавець зобов`язаний виплатити робітнику компенсацію втрати частини доходу.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 159 від 21.02.2021 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Порядок № 159).

Згідно із п.1 Порядку № 159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до п.п.2, 4 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Пунктом 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов:

1)нарахування належних доходів (заробітної плати (у тому числі її індексації), пенсії, соціальних виплат, стипендії);

2)порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

3)затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги;

4)доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку №159 надають право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати і не ставлять їх виплату у залежність від порядку виплати доходу - у добровільному чи судовому порядку.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право на виплату компенсації за час затримки виконання судового рішення.

Отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-III є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що на виконання судового рішення по адміністративній справі № 420/2960/24, відповідачем виплачено 13 травня 2025 року позивачу суму 87777,15 грн, що підтверджено реєстром № 232 від 13.05.2025 року на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Національного університету оборони України та платіжною інструкцією № 2190 від 13.05.2025 року.

Разом з цим одночасно з виплатою нарахованих присуджених рішенням суду сум грошового забезпечення, позивачу не була виплачена компенсація втрати частини доходу.

Таким чином, оскільки компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки виплати грошових доходів, нарахованих громадянам на один і більше календарних місяців, а відповідні виплати щодо індексації грошового забезпечення мали бути проведені з 28.08.2017 року, суд доходить висновку, що відповідачем порушено строки виплати грошового забезпечення позивача, та відповідач зобов`язаний здійснити нарахування позивачеві компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період в якому позивачу було нараховано, але не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року та за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2019 року.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 травня 2025 року у справі № 160/19149/23 за подібними спірними правовідносинами.

Тому, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року, є правомірними та належать задоволенню шляхом визнати протиправною бездіяльність Національного університету оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року та за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2019 року та зобов`язати Національний університет оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року та за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2019 року, починаючи з 28 вересня 2017 року по 13 травня 2025 року.

Стосовно доводів щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та необхідності застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 122 КАС України, суд зазначає таке.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, частина п`ята статті 122 КАС України є спеціальною нормою у розв`язанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби порівняно з нормою, яка міститься в частині другій статті 122 КАС України та встановлює шестимісячний строк звернення до суду.

Водночас, частина п`ята статті 122 КАС України є загальною нормою у розв`язанні спорів стосовно зазначених правовідносин у разі, якщо іншими законами встановлено інший строк звернення до суду в спорах щодо таких правовідносин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-IX, який набув чинності 19.07.2022 року, внесено зміни до ст. 233 КЗпП, відповідно до якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, ст. 233 КЗпП України є спеціальною нормою по відношенню до ч. 5 ст. 122 КАС України у спорах щодо виплати заробітної плати.

З урахуванням внесених змін до ст. 233 КЗпП України, з 19 липня 2022 року строк звернення до суду з позовом про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Індексація є частиною грошового забезпечення.

Згідно з приписами статей 1, 2, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у відповідача одночасно виник обов`язок з нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації грошового забезпечення.

Таким чином, саме з дати виплати позивачу належної суми індексації грошового забезпечення (13.05.2025) позивач був обізнаний про порушення свого права і саме із цією датою пов`язано перебіг строку звернення до суду з позовом про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

З наведених підстав суд доходить висновку, що позивачем не порушено строк звернення до суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2025 року справа № 420/4345/24.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір не належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає, що у позовній заяві представник позивача наводить попередній розрахунок судових витрат, що розцінюється судом як намір надати протягом п`яти днів з дати ухвалення рішення суду докази понесення остаточних судових витрат на правничу допомогу, а тому заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу на користь позивача не розглядається судом разом з ухваленням судового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Національного університету оборони України (, місце знаходження: 03049, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 28) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Національного університету оборони України (, місце знаходження: 03049, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 28) щодо невиплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року та за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2019 року.

Зобов`язати Національний університет оборони України (, місце знаходження: 03049, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 28) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року та за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2019 року, починаючи з 28 вересня 2017 року по 13 травня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко