Справа № 160/22667/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22667/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року (суддя Н.В. Кучугурна) у справі № 160/22667/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 10.08.1998 по 26.12.2002 в колективному малому підприємстві «Галакс»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 10.08.1998 по 26.12.2002 в колективному малому підприємстві «Галакс», здійснити перерахунок та виплатити з 23.06.2024 пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак до страхового стажу не було зараховано період роботи позивача з 10.08.1998 по 26.12.2002 в колективному малому підприємстві «Галакс». 08.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо зарахування вказаного періоду до страхового стажу відповідно до записів у трудовій книжці. У відповідь відповідач надіслав лист, яким протиправно відмовив у зарахуванні спірного періоду у зв`язку з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформація за зазначений період відсутня.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 10.08.1998 по 26.12.2002 в колективному малому підприємстві «Галакс»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 10.08.1998 по 26.12.2002;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 23.06.2024 перерахунок і виплату пенсії позивачу, з урахуванням періоду роботи з 10.08.1998 по 26.12.2002, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Судом першої інстанції зазначено, що трудова книжка позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, свідчить про те, що у період із з 10.08.1998 по 26.12.2002 позивач працював на Малому підприємстві «Галакс».

Суд з`ясував, що вищевказаний період роботи позивача не був зарахований до його страхового стажу через відсутність індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Суд зауважив, що обов`язок щодо нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за працівника (позивача) покладений на роботодавця, який має нести відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків. Працівник (позивач) не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством-роботодавцем, на якому він працює.

З огляду на викладене, суд вважав, що період роботи позивача з 10.08.1998 по 26.12.2002 має бути зарахований до його страхового стажу.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Вважає, що позивачу правомірно не зараховано період роботи з 10.08.1998 по 26.12.2002 до страхового стажу, адже в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформація за цей період відсутня. Таким чином, дії пенсійного органу є правомірними.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 23.06.2024 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на звернення позивача щодо незарахування періоду роботи в Колективному підприємстві «Галакс» з 10.08.1998 по 26.12.2001 до страхового стажу позивача, відповідач листом від 18.07.2024 №343712 повідомив, що періоди роботи з 01.07.2000 по 31.12.2003 за даними трудової книжки повинні бути підтверджені відомостями персоніфікованого обліку. За відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу у період після липня 2000 року до січня 2004 року, записи трудової книжки доцільно підтвердити додатковими документами або результатами перевірки, проведеної, в тому числі за заявою власника трудової книжки. До страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи в колективному підприємстві «Галакс» з 10.08.1998 по 26.12.2001 відповідно до трудової книжки, оскільки в індивідуальних відомостях позивача про застраховану особу інформація за зазначений період відсутня.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Як правильно встановив суд першої інстанції, трудова книжка позивача НОМЕР_1 містить відомості та підтверджує роботу позивача у період із 10.08.1998 по 26.12.2002 на Малому підприємстві «Галакс», однак цей період роботи не був зарахований пенсійним органом до страхового стажу позивача, адже в його індивідуальних відомостях про застраховану особу інформація за період з 10.08.1998 по 26.12.2002 відсутня.

Колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10.02.2021 у справі №805/3362/17-а, відповідно до якої страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язкові сплаті, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює ця особа, страхувальником сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Як підсумок, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що фізичні особи (працівники підприємств, які тимчасово були звільнені від своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску) не повинні відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Колегія суддів зазначає, несплата підприємством страхових внесків, які роботодавець попередньо відрахував із заробітної плати працівника, не може бути підставою для позбавлення його права на отримання соціальних гарантій. Позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій внаслідок того, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків своєчасно не вжив дієвих заходів.

Відтак, оскільки трудова книжка позивача містить відомості про період роботи позивача з 10.08.1998 по 26.12.2002, є правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 10.08.1998 по 26.12.2002, у зв`язку з чим позовні вимоги дійсно підлягають задоволенню.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі № 160/22667/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 02.09.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров