Справа № 600/2198/25-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2198/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонног загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Мазур О.Л. звернувся з позовом до суду в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати протиправною відмову начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України від 10.04.2025 року у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту Г пункту 2 частини 4, пункту 3 частини 12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін ДПС України звільнити солдата ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до вимог підпункту Г пункту 2 частини 4, пункту 3 частини 12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

1.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що є військовослужбовцем та проходить військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України. Його мати ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного догляду. Сестра позивача ОСОБА_3 не має можливості здійснювати догляд на матір`ю у зв`язку з тим, що проживає в Республіці Італії, де одружилась та стала громадянкою Італії. У березні 2025 року позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Однак, військова частина відмовила позивачу у задоволенні рапорту у зв`язку із наявністю у матері доньки, яка повинна здійснювати за нею догляд. Позивач вказує, що має право на звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю IІ групи. Тому, за захистом прав та інтересів позивача звернувся до суду з цим позовом.

1.2 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою суду 21.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Позивач, ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та проходить військову службу за призовом під час мобілізації у НОМЕР_3 прикордонний загін ДПС України, що не заперечується сторонами.

Матір позивача ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №347544 (а.с.6 зворот).

ОСОБА_3 (сестра позивача) є донькою ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами. ОСОБА_3 з 2021 року є громадянкою Республіки Італія, що підтверджується копією паспорта (а.с.22, 8).

Позивач подав відповідачу рапорт від 27.03.2025 про звільнення з військової служби у зв`язку необхідністю здійснювати догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.14).

Листом від 10.04.2025 №08/4851-25-Вих відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для його звільнення з військової служби, посилаючись на наявність іншого члена сім`ї, а саме ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_2 , тобто особою першого ступеня споріднення.

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно відмовив йому в звільненні з військової служби, за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ).

Частини 1 - 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05год 30хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України.

Відповідно до статті 39 Закону №2232-ХІІ на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Як встановив суд, позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

Статтею 26 Закону № 2232-XII передбачені підстави звільнення з військової служби. При цьому підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період встановлені у частині 4 статті 26 Закону №2232-XII та розмежовані з огляду на період застосування: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (пункт 1); під час воєнного стану (пункт 2).

Таким чином, з огляду на введення в Україні воєнного стану та зважаючи на вид військової служби, яку проходить позивач, підстави звільнення його з військової служби визначені у пункті 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ.

Так, відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

П.3 ч.12 ст.26 Закону №2232-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Як встановив суд, позивач звернувся до відповідача із рапортом від 27.03.2025 про звільнення від військової служби на підставі пп. г п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ, тобто через сімейні обставини.

Однак, відповідач листом від 10.04.2025 повідомив позивача про відсутність правових підстав для звільнення з військової служби.

З приводу наведених відповідачем у листі за результатами розгляду рапорту позивача підстав відмови у звільненні з військової служби, а саме: наявність іншого члена сім`ї - сестри позивача ОСОБА_3 , яка є особою першого ступеня споріднення ОСОБА_2 , суд зазначає таке.

Відповідно до зазначеної норми Закону підставами звільнення військовослужбовців з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин є наявність у сукупності таких умов:

необхідність здійснювати постійний догляд за матір`ю позивача;

мати позивача повинна бути особою з інвалідністю I чи II групи;

за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Позивач на обґрунтування підстав звільнення його з військової служби надав документи, з яких вбачається, що мати позивача ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного догляду. Зауважень з цього приводу у відповідача не було.

Разом з тим, відмовляючи позивачу у задоволенні його рапорту, відповідач вказує, що відповідно до акту обстеження сімейного стану військовослужбовця проведеного ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.04.2025 №3002 встановлено, що у ОСОБА_2 є донька, яка зобов`язана здійснювати догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, тому підстави для звільнення відсутні.

Суд погоджується з таким висновком відповідача, оскільки як було зазначено вище, однією із умов звільнення з військової служби є відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

На підтвердження факту відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення матері позивач посилається на те, що донька його матері - проживає за межами України та є громадянкою Республіки Італія, тому не може здійснювати постійний догляд за матір`ю.

Однак, суд вважає, що факт проживання за межами України та наявність громадянства іншої держави не свідчить про неможливість здійснення нею постійного догляду за своєю матір`ю. До такого висновку суд дійшов, враховуючи, що умовою відсутності обов`язку здійснювати догляд за матір`ю є самостійна потреба ОСОБА_3 у постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. В матеріалах справи висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про те, що сама ОСОБА_3 потребує постійного догляду, відповідно у зв`язку з цим не може здійснювати постійний догляд за матір`ю, відсутній.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених підпунктом г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ підстав звільнення позивача з військової служби.

Таким чином, підстави відмови відповідача у звільненні позивача з військової служби є законними та обґрунтованими, отже підстави задоволення позовних вимог відсутні.

5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повінстю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач - НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя В.О. Кушнір