Справа № 600/5475/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/5475/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці про стягнення податкового боргу за рахунок майна платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом, у якому просить надати дозвіл ГУ ДПС у Хмельницькій області на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці, що перебуває у податковій заставі.

1.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг, який виник у зв`язку із несплатою земельного податку з юридичних осіб. Оскільки борг є узгодженим та в добровільному порядку відповідачем не сплачений, відсутні кошти на рахунках відповідача у банках, позивач звернувся до суду з вимогою про погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна КЕВ м.Чернівці.

1.2 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції вказує, що позивачем недодержано встановленого ст.ст.95, 96 ПК України порядку стягнення податкового боргу з державного підприємства, виконання вимог якого є безумовним обов`язком, а не правом контролюючого органу у подібних правовідносинах. Окрім цього зазначає, що КЕВ міста Чернівці є державною установою, а все майно, яке перебуває на балансі чи знаходиться у власності КЕВ міста Чернівці належить державі в особі Міністерства оборони України, та на нього встановлено мораторій на застосування примусової реалізації, відповідно до Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" від 29.11.2001 року №2864-ІІІ.

1.3. ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ ПОЗИВАЧА.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій підтримав обґрунтування викладене у позовній заяві. Зауважив, що згідно п.89.2 ст.89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою суду від 03.12.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду позивач 09.12.2024 року подав клопотання про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 13.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Чернівці (далі - КЕВ м.Чернівці) зареєстроване в органах державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності, є платником податків та перебуває на податковому обліку.

Станом на день звернення позивача до суду за відповідачем рахується податковий борг у сумі 5351552,10 грн., який виник по:

1) земельному податку з юридичних осіб (Кам`янець-Подільська ТГ) па загальну суму 5146719,91 грн. (основний платіж - 4 950 859,76грн., штрафні санкції - 984,54грн., пеня - 194875,61грн.);

2) земельному податку з юридичних осіб (Слобідко-Кульчієвецька ТГ) на загальну суму 199 225,40грн. (основний платіж - 156 468,90грн., штрафні санкції - 42 199,53грн., пеня - 556,97грн.);

3) земельному податку з юридичних осіб (Жванецька ТГ) на загальну суму 5 606,79 грн. (основний платіж - 249,06 грн., штрафні санкції - 3 566,31 грн., пеня - 1 791,42 грн.);

Станом на день подання уточненої позовної заяви за відповідачем рахується податковий борг в сумі 5 337 588,06 грн. Зазначений податковий борг підтверджується розрахунком суми позовних вимог, витягом з інтегрованої картки платника податків та довідкою про суму податкового боргу станом на 06.12.2024р (а.с.21-35,36, 47-49).

Позивачем на податкову адресу КЕВ м.Чернівці надіслано податкову вимогу форми "Ю" від 15 лютого 2016 року №1376-25, яку направлено засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке було отримано відповідачем 22.02.2016 року (а.с.50).

25.07.2022 року уповноваженою особою позивача складено рішення №91/22-01-13-05-16 про опис майна у податкову заставу (а.с.51).

В подальшому, на виконання приписів ст.91 ПК України та Розділу II Наказу №586, податковим керуючим, згідно з даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивачем складено акт опису майна у податкову застану №2714/22-01-13-05-14 від 03.11.2023 року (а.с.46).

На виконання рішень Чернівецького окружного адміністративного суду по справах №600/5305/21-а, №600/4490/22-а, №600/6161/23-а, контролюючий орган пред`явив до виконання виконавчі листи про стягнення податкового боргу з КЕВ м.Чернівці до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області.

Оскільки відповідачем у добровільному порядку суму податкового боргу не сплачено, Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до суду з цим позовом.

4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ПК України).

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За визначенням, наведеним у пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За приписами п. 87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п.89.1, 89.2 ст.89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підп.89.1.1); у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підп.89.1.2).

Підпунктами 89.2, 89.3 цієї ж статті передбачено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п.91.3 ст.93 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу.

Статтею 95 ПК України регламентовано порядок продажу майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

За приписами п.95.1, 95.2, 95.3 цієї статті контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

При цьому, суд враховує, що процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права податкового органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.01.2019 (справа №П/811/203/16).

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Тобто, обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Суд відхиляє заперечення відповідача про недотримання позивачем спеціального порядку погашення податкового боргу для державних підприємств, передбаченого ст.ст.95, 96 ПК України, з таких підстав.

Відповідно до пунктів 96.1, 96.3 статті 96 ПК України У разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Аналіз положень статті 96 ПК України свідчить, що вона підлягає застосуванню у разі, якщо внаслідок вжиття заходів, передбачених ст.95 ПК України, сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державних підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги, що предметом спору є погашення боргу за рахунок за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі на підставі ст.95 ПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосовування у даних правовідносинах положень статті 96 ПК України.

Щодо застосування приписів Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29 листопада 2001 року N2864-III, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29 листопада 2001 року N2864-III передбачено встановити мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до статті 2 цього Закону, під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі звернення податкового органу з позовом до суду про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі, застосуванню підлягає Податковий кодекс України, який встановлює механізм і процедуру такого погашення, а норми Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" розповсюджуються на механізм звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, а не податковим органом.

Як встановлено судом, контролюючим органом були здійснені заходи, що передують процедурі продажу майна платника податків, а саме: позивач звернувся до суду з позовами до КЕВ м.Чернівці про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу та на виконання рішень суду по справах №600/5305/21-а, №600/4490/22-а, №600/6161/23-а, пред`явив до виконання виконавчі листи до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, однак дані дії не призвели до погашення податкового боргу КЕВ м.Чернівці.

Відтак, враховуючи вжиття податковим органом заходів з погашення податкового боргу, суд вбачає наявність підстав для задоволення цього позову щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Дана позиція узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.03.2023 у справі №440/11471/21.

5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до вимог ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позов задоволено повністю, а витрати щодо залучення свідків та проведення експертиз не здійснювались, підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Надати дозвіл Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці (), що перебуває у податковій заставі.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул.Пилипчука, буд.17, м.Хмельницький, 29000 );

Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернівці (вул.Українська, буд.43, м.Чернівці, 58002 ).

Суддя В.О. Кушнір