Справа № 420/40573/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - відповідач), у якому, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 передбаченої Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати недоплаченої суми 44 125,43 грн. грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати недоплаченої суми 44 125,43 грн. грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно.

II. Позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04 грудня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 420/13546/23 позивачу виплачено недоплачені суми грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно у розмірі 44 125,43 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 02 грудня 2024 року № 14. Проте, всупереч вимогам ст. 4 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-III) відповідачем не нараховано та не виплачено передбачену Законом № 2050-III компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

22.01.2025 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позову, вказуючи, що рішенням суду, було встановлено зобов`язання саме щодо механізму обчислення компенсації на транспортне обслуговування, виходячи з вимог Конвенції про права осіб з інвалідністю (ратифікована Законом України від 16.12.2009 № 1767-VІ) та Європейської соціальної хартії 1996 року (переглянута), яка була ратифікована Україною, проте строків виплати судом не встановлено. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вважаємо, що виплату грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно Департаментом здійснено у повному обсязі без порушення строків виплати, що відповідає вимогам закону.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача разом з відзивом надати суду пояснення з доказами нормативно-правовим обґрунтуванням підстав нарахування/не нарахування та /або не виплати позивачу компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи «А» згідно п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується дублікатом посвідченням серії НОМЕР_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024 року, по справі №420/13546/23 зобов`язано Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 грошову компенсацію на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та транспортне обслуговування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року №536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. №228», а саме: 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

04.12.2024 року на виконання вищевказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року по справі №420/13546/23 відповідачем було виплачено позивачу недоплачені суми грошової компенсації на транспортне обслуговування у розмірі 44125,43 грн за період з 01.01.2014 року по перше півріччя 2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією.

13.12.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати передбаченої Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати недоплаченої суми 44 125,43 грн. грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно.

26.12.2024 року відповідач листом №6860/18-03 на звернення позивача повідомив, що судовим рішенням встановлено зобов`язання саме щодо механізму обчислення компенсації на транспортне обслуговування, виходячи з вимог Конвенції про права осіб з інвалідністю та Європейської соціальної хартії, проте строків виплати судом не встановлено. У разі, якщо б позивач вважав, що компенсація повинна була виплачена з урахуванням вимог Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", позивач мав би зазначити про це у позовних вимогах.

Оскільки відповідачем не виплачена компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошової компенсації на транспортне обслуговування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-III), яким передбачено,

- підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). (стаття 1 Закону № 2050-ІІІ).

- компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. (стаття 2 Закону № 2050-ІІІ).

- Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника. (частина друга статті 2 Закону №2050-III).

- сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться) (стаття 3 Закону № 2050-ІІІ)

- виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. (стаття 4 Закону №2050-III).

- компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. (стаття 4 Закону №2050-III).

- відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства. (стаття 7 Закону №2050-III).

З метою реалізації ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 21.02.2001р. №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок №159).

Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001р..

Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо).

Згідно з п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

VI. Оцінка суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі соціальні виплати, у зв`язку з порушенням строків їх виплат, мають компенсаторний характер, які передбачають відповідальність підприємства, установи чи організації за несвоєчасну виплату доходу та компенсацію за позбавлення можливості своєчасно розпоряджатися належними особі до виплати коштів.

При цьому, дія зазначених вище нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат.

Крім того, за нормами Закону № 2050-III та Порядком №159 основною умовою для виплати громадянину компенсації втрати частини грошових доходів є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі соціальних виплат). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року №6-38цс-11, від 18 листопада 2014 року №21-518а14, від 11 липня 2017 року №21-2003а16 та підтримана в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 по справі №522/5664/17, від 20.02.2018 №336/4675/17.

Спірність питання у даній справі полягає у не виплаті відповідачем компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати позивачу грошової компенсації за транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно.

Вирішуючи дані спірні правовідносини суд враховує наступне.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 року № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю» (далі - Закон № 2961-IV).

Відповідно до статті 28 Закону №2961-IV грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля та на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю, на дітей з інвалідністю, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення автомобілем.

Грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачується особам з інвалідністю, законним представникам недієздатних осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, які перебувають на обліку для одержання автомобілів, а також які мають право на забезпечення автомобілями і за власним бажанням відмовилися від їх одержання і бажають отримувати грошову компенсацію чи які не одержали автомобілі у зв`язку з протипоказаннями для їх керування.

Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року №228 (далі - Порядок №228), відповідно до пункту 5 якого, компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Отже, компенсація на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування є соціальною виплатою не є разовою грошовою виплатою, оскільки виплачується рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення, а відтак, відноситься до соціальних виплат, які, згідно ст.2 Закону №2050-III, є грошовими доходами громадян.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року по справі №420/13546/23 останнім 04.12.2024 року було виплачено позивачу 44 125,43 грн., що складає недоплачену суму грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01.01.2014 року по перше півріччя 2023 року.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що виплата сум грошової компенсації на транспортне обслуговування відбулася з порушенням встановленого строку з причин, що не залежали від позивача, що дає підстави суду дійти висновку про наявність у позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів громадян відповідно до норм Закону №2050-ІІІ.

При вирішенні даних спірних правовідносин суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у своїх постановах, зокрема, від 19.05.2022 у справі №200/3859/21, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а, згідно якої основними умовами для виплати суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Таким чином обов`язок з виплати компенсації виникає у випадку порушення строків виплати доходів та виплати нарахованих доходів.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо дотримання строків виплати, оскільки часткова виплата грошової компенсації на транспортне обслуговування за спірний період не є підставою для звільнення відповідача від виплати компенсації втрати частини доходів відносно тієї частини грошової компенсації, яка здійсненна з порушенням строків виплати, оскільки позивач не отримав одразу грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року у належному розмірі та був змушений звертатися до суду для захисту своїх порушених прав в частині недоотримання частини грошової компенсації.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що несвоєчасне нарахування належних сум та остаточний розрахунок з позивачем відбулися у зв`язку з неправомірним нарахуванням такого розрахунку відповідачем, тобто з його вини, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, адже на відповідача покладений обов`язок проведення нарахування та виплати компенсації на транспортне обслуговування.

Статтею 9 КАС України передбачено що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З метою відновлення порушеного права позивача, керуючись ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно, виплаченої 04.12.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року по справі №420/13546/23 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно, виплаченої 04.12.2024.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року по справі №420/13546/23.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

VIII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору розподіл судових витрат згідно статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст.9,73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул. Добровольців, буд. 7, м. Одеса, 65058, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно, виплаченої 04.12.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року по справі №420/13546/23.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2014 року по перше півріччя 2023 року включно, виплаченої 04.12.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року по справі № 420/13546/23.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна