Справа № 541/2479/25
Суддя: Морозовська О. А.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2479/25
Номер провадження 2-а/541/79/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 серпня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 1 роти № 4 батальйону ПОЛК-2 Управління патрульної поліції в м. Києві Путілова Вадима Геннадійовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з зазначеним позовом звернувся ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказав, що 15 червня 2025 року відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4979988, відповідно до якої 15 червня 2025 року 09:00:19 водій виконуючи міжміський рейс Київ-Харків, здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту метро Вирлиця, яка не зазначена в схемі маршруту чим порушив п. 15.9.е ПДР - порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із зазначеною постановою позивач ОСОБА_1 не погоджується в повному обсязі, вважає її протиправною, а отже такою, що підлягає скасуванню, а адміністративна справа підлягає закриттю. Позивач зазначає, що вказана зупинка була здійснена на вимогу пасажира, якому стало зле під час руху транспортного засобу, а тому Позивач був змушений зупинитись на найближчій зупинці. Під час цієї зупинки підійшли інші люди, які бажали скористатись послугами з перевезення, однак підставою зупинки стала саме вимога пасажира. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що ним не було порушено вимог статті ч. 1 ст. 122 КУпАП, так як вказана зупинка була екстреною, транспортний засіб також надає послуги із перевезення пасажирів, і мав змогу скористатись вказаною зупинкою. Відеозапис також підтверджує те, що на місці зупинки транспортного засобу інспектор не роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права, в тому числі право заявити клопотання та долучити відповідні докази на підтвердження тих обставин, на які водій посилався. На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 15.06.2025 року, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою суду від 01.07.2025 року позовну заяву було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків 10 днів з моменту отримання ухвали.

08.07.2025 року ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 01.07.2025 року подав заяву про усунення недоліків з документом про сплату судового збору, чим усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі суду від 01.07.2025 року.

Ухвалою суду від 10.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції - Бобошко О.П. подав 01.08.2025 року до суду відзив на позовну заяву в якому зазначили, що вважають, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Інспектором, за сукупними проявами об`єктивного складу, що визначені ч. 1 ст. 122 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням оцінив докази що свідчать про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої виніс постанову, оформлену відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Зазначили, що у позовній заяві, позивач стверджує, що йому не надали змоги при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права. Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою, засобами телефонного зв`язку, як і не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу та розглядав справу в присутності позивача. Щодо доводів позивача, що Інспектором порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначили, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення Інспектором, яке мало місце з точки зору позивача, не впливає на суть вчиненого порушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Позивачу перед початком розгляду справи роз`яснено вимог ст. 268 КУпАП. Санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП. Зазначили, що Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Таким чином, Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи. За таких обставин відсутні підстави для скасування Постанови з мотивів, наведених в позовній заяві. Взявши до уваги викладене вище, Інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а Постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, отже позов не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 21-26).

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 40).

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції, та відповідач інспектор 1 взводу 1 роти № 4 батальйону ПОЛК-2 Управління патрульної поліції в м. Києві Путілов Вадим Геннадійович, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України , органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4979988 від 15 червня 2025 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що 15 червня 2025 року о 08 год 47 хв в м. Київ, проспект Миколи Бажана, водій виконуючи міжміський рейс Київ-Харків, здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту метро Вирлиця, яка не зазначена в схемі автобусного маршруту регулярних перевезень (рейс 653/654), чим порушив п. 15.9.е ПДР - порушення зупинок ближче 30 м., від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 3). В п. 7 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4979988 від 15 червня 2025 року зазначено, що до постанови додається відео з бодікамери.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Оскільки відеозапис з бодікамери по факту події за участі ОСОБА_1 , яка мала місце 15 червня 2025 року о 08 год 47 хв в м. Київ, проспект Миколи Бажана, та по факту якої винесено постанову серії ЕНА № 4979988 від 15 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачами не надано, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАПі як наслідок, не доведено факту правомірності свого рішення.

Відповідачі не надали суду достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, сама по собі постанова поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише описання правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та скасування, тому постанову серії ЕНА № 4979988 від 15 червня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 20, 77, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 1 роти № 4 батальйону ПОЛК-2 Управління патрульної поліції в м.Києві Путілова Вадима Геннадійовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, скасування постанови - задовольнити.

Постанову від 15 червня 2025 року серії ЕНА № 4979988 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Департамент патрульної поліції, адреса знаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м.Київ, 03048, ;

Інспектор 1 взводу 1 роти № 4 батальйону ПОЛК-2 Управління патрульної поліції в м. Києві Путілов Вадим Геннадійович, адреса: вул. Святослава Хороброго, 9, м. Київ, 03048.

Повний текст рішення виготовлено 01.09.2025 року.

Суддя: О. А. Морозовська