Справа № 580/9655/25
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2025 року Справа № 580/9655/25

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в особі судді Л.В.Трофімової у письмовому провадженні розглянув заяву про забезпечення позову в адміністративній справі № 580/9655/25 до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рікон-лайн» (вул.Черкаська 90, с.Трушівці, Чигиринська територіальна громада, Черкаський район, Черкаська область, ) до Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Богдана Хмельницького 26, м.Чигирин, Черкаська область, 20901, ), постановив ухвалу.

27.08.2025 вх.№43280/25 (документ сформований в підсистемі Електронний суд ЄСІТС 26.08.2025) представник позивача - адвокат Архипенко Олександр Анатолійович (ордер серії СА №1086345) у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви просить: заборонити Чигиринському відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вчиняти дії щодо розпорядження грошовими коштами та майном ТОВ «Рікон-лайн» (36782866) у межах виконавчого провадження від 13.08.2025 №78846836 до вирішення питання про скасування у судовому порядку накладеного арешту.

В обгрунтуванні заяви вказано: ТОВ «Рікон-лайн» має намір звернутись із адміністративним позовом про скасування арешту, накладеного на грошові кошти та усе рухоме і нерухоме майно у сумі, що не перевищує 880146.30 грн у межах виконавчого провадження №78846836 на підставі виконавчого листа №708/479/24 про стягнення із підприємства моральної шкоди, що буде обгрунтований бездпідставністю накладання арешту, позаяк повністю і добровільно виконане судове рішення (платіжні доручення від 12.08.2025 №987 на рахунок стягувача у сумі 637120 грн - на відшкодування моральної шкоди 623360 грн і правничої допомоги 13760 грн; №988 у сумі 138240 грн - ПДФО; №989 у сумі 38400 грн - військовий збір) у сумі 813760 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві. Про повне виконання рішеня суд стягувача повідомлено листом із наданням інформації, який, ігноруючи факт добровільного виконання судового рішення у справі №708/479/24, подав виконавчі листи Чигиринського районного суду для виконання. 14.08.2025 у зв`язку із неможливістю вчинення операцій по рахунку в АТ «ПУМБ» підприємству стало відомо, що 13.08.2025 Чигиринський ВДВС відкрив два виконавчих провадження №78846836 та №78846793 у межах яких накладені арешти на грошові кошти та майно ТОВ «Рікон-лайн» у всіх банках у межах суми виконання 880146.30 грн та з урахуванням витрат у виконавчому провадженні та виконавчого збору. Документальне підтвердження накладення арешту на майно ТОВ «Рікон-лайн» отримало 19.08.2025. 14.08.2025 направлений лист до Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із підтвердженням оплати та добровільного виконання рішення суду 12.08.2025 до відкриття виконавчих проваджень. За результатом розгляду листа закрите ВП №78846793 та скасований накладений у ньому арешт, проте арешт у ВП №78846836 не знятий, чим обмежене право позивача розпорядатися коштами. Мотиви незняття арешту невідомі. Заявник висновує (стор.3 заяви): за відсутності правових підстав для скасування арешту та закриття виконавчого провадження Відповідачем необгрунтовано продовжуються дії, спрямовані на стягнення з позивача заборгованості на підставі виконавчого листа від 31.07.2025 №708/479/24, що призведе до подвійного стягнення та вимагатиме додаткових зусиль та витрат для повернення безпідставно стягнутих коштів. Невжиття заходів забезпечення позову у даній справі призведе до пред`явлення позовів до ДВС та стягувача у виконавчому провадженні №78846836 із залученням додаткових сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Інститут забезпечення адміністративного позову є механізмом, що покликаний гарантувати відповідно до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, що неможливий без негайного втручання суду. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише у межах позовних вимог, адекватних та співмірних з позовними вимогами.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову усупереч цілям цієї статті під час формального дотримання її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося би запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, а також встановити, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Суд звертає увагу, що у заяві не йдеться про очевидну протиправність індивідуального акта - постанови про відкриття 13.08.2025 ВП №78846836 та/або постанов про арешт (до заяви додаток 8 - постанова арешт 1, додаток 9 - постанова арешт 2, додаток 10 - постанова арешт 3), не покликається заявник на протиправну бездіяльність Чигиринського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у контексті обгрунтування очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам та/або інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та доведення позивачем того, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; не окреслює заявник очевидність ознак протиправності дій суб`єкта владних повноважень у зв`язку з вимогою про розблокування рахунків та відмовою банку у проведенні платежу, стверджуючи, що мотиви невідомі.

Верховний Суд 06.02.2019 у справі №826/13306/18 зазначив, що обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову щодо «очевидності» ознак протиправної бездіяльності відповідача та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваної бездіяльності поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів, повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, що свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими заявником вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Оскільки йдеться про арешт, накладений на грошові кошти та усе рухоме і нерухоме майно у сумі, що не перевищує 880146.30 грн у межах виконавчого провадження №78846836 на підставі виконавчого листа №708/479/24 про стягнення із підприємства моральної шкоди за суттєвих і чутливих обставин у контексті інтересу стягувача, а також, зважаючи на те, що Заявник суперечливо висновує (стор.3 заяви): за відсутності правових підстав для скасування арешту та закриття виконавчого провадження Відповідачем необгрунтовано продовжуються дії, спрямовані на стягнення з позивача заборгованості на підставі виконавчого листа від 31.07.2025 №708/479/24, то суд не встановив, що припущення щодо подвійного стягнення у майбутньому є значними чи очевидно небезпечними, позаяк неможливо встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору з мотивів заяви до подачі позову.

Наприклад, враховуючи співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, суд бере до уваги судову практику з обставинами, коли судами попередніх інстанцій встановлено, що рішення контролюючого органу про накладення штрафів, які є предметом судового розгляду у цій справі, направлені до органу Державної виконавчої служби для примусового виконання. Позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони зупинення стягнення у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі оскаржуваних постанов про накладення штрафів, до набрання рішенням у справі законної сили. У рамках зазначених виконавчих проваджень державним виконавцем вчиняються дії з примусового стягнення штрафів, а саме, винесено постанови про накладення арешту на кошти та майно боржника, про опис та арешт майна та встановлено обмеження на право користування. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року, залишеною без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, було задоволено заяву позивача та зупинено стягнення у відповідних виконавчих провадженнях до набрання законної сили рішенням у цій справі. Відповідач вчинив дії щодо примусового виконання оскаржуваного рішення (постанова Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 640/4269/20 / https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/supreme/ogliady/Oglyad_zabezp_pozov.pdf).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, що можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише у межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, що є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень - це прийняття таких рішень, що не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері, проте таких доводів у заяві про забезпечення позову не окреслено.

Суд зауважує, що такі обставини належать з`ясуванню під час розгляду адміністративної справи з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які учасники справи надають суду з огляду на можливість комунікації сторін щодо змісту, суми, підстав утримання ПДФО і військового збору та сплати платежів до бюджету і стягувачеві.

Верховний Суд наголошує, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, що оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення (постанови Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 522/3665/17, від 10.08.2020 у справі №522/1611/17, 31.03.2021 у справі №640/21611/19, від 28.09.2021 у справі №802/350/17-а).

Підстави для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі відповідно до статті 150 КАС України не є безумовними. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними (постанова Верховного Суду від 1 червня 2022 року у справі № 380/4273/21 ЄДРСР 104593158).

За встановлених обставин і перевірених доводів суд дійшов висновку про відсутність правових підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову за відсутності обгрунтованості заяви від 27.08.2025 вх. №43280/25 до подання позовної заяви може у подальшому ускладнити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника (за відсутності доказів щодо структури активів платника податку станом на певну дату, розрахунків вартості (опису) майна заявника на 01.08.2025/13.08.2025 і залишків коштів та наявності/відсутності дебіторської заборгованості у співвідношенні до арешту, накладеного на грошові кошти та усе рухоме і нерухоме майно у сумі, що не перевищує 880146.30 грн у межах виконавчого провадження №78846836), тому підстави для задоволення заяви ТОВ «Рікон-лайн» про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 150, 154, 241-243, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ «Рікон-лайн» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Копію ухвали направити заявнику, представнику заявника.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА