Справа № 580/6056/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6056/23
УХВАЛА

29 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів головуючого судді: Кобаля М.І., суддів: Бужак Н.П., Черпака Ю.К., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року по справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Експоліспром» до Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав до суду апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення у повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року, з огляду на те, що апеляційна скарга суб`єктом владних повноважень подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними, оскільки це є лише недоліками роботи в організації представництва інтересів останнього у судах, що не може бути поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою Верховного Суду від 16.07.2025 року касаційну скаргу касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задоволено, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №580/6056/23 скасовано, а справу №580/6056/23 направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 295 КАС України, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 14.01.2025 року в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, податковий орган звернуся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 року повернуто апеляційну скаргу ГУ ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше апеляційну скаргу податковим органом подано 24.02.2025 року, а вдруге, апеляційну скаргу подано 19.03.2025 року, тобто, з пропущенням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку для її подачі.

До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про поновлення строку, в якому останній просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з відсутністю фінансування.

Так, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, скаржником зазначено, що повернення апеляційної скарги не виключає можливості її повторного подання.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2025 року причини пропуску строку подачі апеляційної скарги, на які посилається Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області визнано неповажними. У задоволенні заяви ГУ ДПС у Черкаській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання зазначеної ухвали.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2025 року, представником апелянта Некоз А.В. 08.08.2025 року подано клопотання про усунення недоліків, до якому апелянт просить суд відкрити апеляційне провадження по справі № 580/6056/23 та продовжити розгляд справи (далі по тексту - клопотання). Зазначене клопотання отримано головуючим суддею Кобалем М.І. 25.08.2025 року.

Зі змісту вказаного клопотання відповідача вбачається, що заявник цитує текст постанови Верховного Суду від 16.07.2025 року та зазначає, що апеляційна скарга вперше подана відповідачем вчасно, проте повернута судом апеляційної інстанції, через несплату судового збору.

Також, апелянт зазначає, що в розумні строки повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, тобто скористався своїм законним правом.

Апелянт вважає, що з огляду на зазначені обставини, строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин, а тому має бути поновлений.

Разом з тим, як зазначено колегією суддів апеляційної інстанції в ухвалі про залишення без руху апеляційної інстанції від 30.07.2025 року, апелянтом не надано суду апеляційної інстанції належних доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, починаючи з моменту отримання копії оскаржуваного рішення, тобто з 23.01.2025 року, через систему «Електронний Суд».

Так, у вказаному клопотанні від 08.08.2025 року представник відповідача Некоз А.В., просить суд поновити строк на апеляційне оскарження та в якості зазначення інших причин поважності пропуску строку вказує, що:

«Головне управління ДПС у Черкаській області невідкладно зверталося повторно з касаційними скаргами, таким чином підтвердивши своїми фактичними діями власний намір оскаржити судові рішення своєчасно, що є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного оскарження.

Просимо врахувати низьку кадрову забезпеченість управління правової роботи ГУ ДПС у Черкаській області та ментальну втому працівників, що зумовлено фактом мобілізації та іншими факторами у зв`язку з військовим вторгненням Російської Федерації та запровадження воєнного стану на території України.

Також просимо врахувати ту обставину, що перегляд апеляційною інстанцією даної справи є істотно важливим для правильного правозастосування спірних правовідносин не тільки для Відповідача, а й для вірного правозастосування судами всіх інстанцій даних правовідносин.

Положеннями ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 293 КАС України визначено, що особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення.

З метою підвищення обороноздатності держави в умовах воєнного стану за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету здійснюються видатки Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Службі безпеки України, забезпечено виконання завдань, функцій та підготовку кадрів Збройних Сил України, Національної гвардії України та Державної прикордонної служби.»

Апелянт вважає, що з огляду на зазначені обставини, строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин, повторно апеляційна скарга подана без зволікань - через 8 днів, з моменту отримання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 року про повернення апеляційної скарги, а тому, на думку апелянта, строк має бути поновлений.

Разом з тим, апелянтом не надано суду апеляційної інстанції належних доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, починаючи з моменту отримання копії оскаржуваного рішення, тобто з 23.01.2025 року, через систему «Електронний Суд».

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що правовими положеннями КАС України передбачено право повторного звернення особи, після повернення позовної заяви або апеляційної скарги, натомість не зупиняє перебіг строку протягом якого вказаний документ має бути подано до відповідного суду.

Тобто, заявник, відповідно до норм адміністративного судочинства, при повторному зверненні з позовом або скаргою, має вкластися у визначений КАС України строк, який в даному випадку становить 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч. 2 ст. 295 КАС України), тобто з 23.01.2025 року.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.01.2025 року по справі №580/6918/24 та від 24.07.2025 року по справі №620/9333/23.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У свою чергу, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, посилання апелянта на поважність причин пропуску строку подачі апеляційної скарги, на які посилається скаржник, є неповажними, що виключає можливість поновлення вказаного строку, оскільки ГУ ДПС у Черкаській області не доведено наявності перешкод звернутись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного нормами адміністративного судочинства, тобто починаючи з моменту отримання оскаржуваного рішення - 23.01.2025 року.

Щодо доводів та посилань скаржника на практику Європейського суду з прав людини та надмірний формалізм, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Європейський суд з прав людини - це міжнародний суд, який розглядає заяви тільки від осіб, організацій та підприємств, які вважають, що стали потерпілим від порушення прав і свобод гарантій, зазначених у Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або в Протоколах до неї.

Тобто, роль та мета Європейського суду з прав людини полягає у захисті осіб, організацій та підприємств, які вважають, що стали потерпілим від порушення своїх прав та законних інтересів.

У даному випадку, ГУ ДПС у Черкаській області є суб`єктом владних повноважень, який виконує публічно-владні управлінські функції органу державної влади на підставі законодавства, відповідно, на апелянта не розповсюджується захист Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або Протоколів до неї.

Окрім того, однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Однак, ч. 2 ст. 49 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Так, поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

На переконання суду, обґрунтовуючи своє клопотання, відповідач не зазначив поважних причин, які б вказували на наявність обґрунтованих та суттєвих підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Апелянт не був позбавлений можливості вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу, більш того, вказані дії ним були вчинені та він реалізував своє право на апеляційне оскарження постанови.

Повернення первинної апеляційної скарги не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 року у справі Желтяков проти України, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Приписи пункту 4 частини 1 статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС.

Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства.

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Так, усунення певних недоліків скарги (у тому числі й удруге поданої після повернення), не пов`язаних з дотриманням процесуальних строків, як от сплата судового збору, за відсутності підстав для поновлення строку подання скарги однаково виключає можливість відкриття апеляційного провадження за такою скаргою.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28.04.2021 року по справі № 640/3393/19.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилання апелянта, які додатково надані суду апеляційної інстанції 08.08.2025 року, на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, на поважність причин пропуску строку подачі апеляційної скарги, на які посилається скаржник, є неповажними, що виключає можливість поновлення вказаного строку.

Дослідивши обставини справи та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що апелянтом не було виконано вимоги ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2025 року в частині пропуску строку на апеляційне оскарження та не було усунено недоліки апеляційної скарги, а саме: не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними, оскільки це є лише недоліками роботи в організації представництва інтересів останнього у судах, що не може бути поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження визнані судом неповажними.

Станом на 29.08.2025 року від апелянта додаткові докази підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження не надходили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 299, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Причини пропуску строку подачі апеляційної скарги, на які посилається Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке додано до апеляційної скарги визнати неповажними.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області від 08.08.2025 року про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року по справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Експоліспром» до Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області про скасування рішення - відмовити.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Ю.К. Черпак