Справа № 620/3900/25
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року Чернігів Справа № 620/3900/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Падій В. В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремої бригади Сил територіальної оборони Збройних сил України про визнання незаконною бездіяльність та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремої бригади Сил територіальної оборони Збройних сил України (Військова частина НОМЕР_3 ), про визнання незаконною бездіяльність та стягнення коштів.

-визнати незаконною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 окремої бригади Сил територіальної оборони Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та виплати ОСОБА_2 додаткової винагороди, передбаченої абзацом 2 пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку 50 000 грн, пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період участі з 19.03.2024 по 09.11.2024 у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі штабу Військової частини НОМЕР_1 , що сумарно складає 117 657,38 грн за 9 місяців безпосередньої участі у бойових діях;

-стягнути з Військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 окремої бригади Сил територіальної оборони Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену абзацом 2 пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку 50 000 грн, пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період участі з 19.03.2024 по 09.11.2024 у виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі штабу Військової частини НОМЕР_1 , що сумарно складає 117657,38 грн за 9 місяців безпосередньої участі у бойових діях.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує, що за період з 19.03.2024 по 09.11.2024 недоотримав суму додаткової винагороди, передбаченої абз. 2 п. 1-1 постанови Кабінету Міністрів Уукраїни від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), а саме 50000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань. У період з 19.03.2024 по 09.11.2024 позивач виконував бойові завдання на території ведення бойових дій. Додаткова винагорода нараховувалась позивачу В/Ч НОМЕР_3 на підставі наказів командира В/Ч НОМЕР_1 . Безпосередня участь позивача у бойових діях підтверджується Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 08.01.2025 № 9-Д, де вказано, що позивач з 19.03.2024 по 02.07.2024, з 11.07.2024 по 01.09.2024, з 17.09.2024 по 20.10.2024, з 07.11.2024 по 09.11.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України,

захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в смт Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області та м. Курахове Покровського району Донецької області.

Ухвалою суду від 09.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 поданий відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позову та вказує, що у спірний період позивачу на підставі абз. 3 п. 1-1 Постанови № 168 правомірно нараховувалася додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень, як військовослужбовцю, який виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовим наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Позивач не мав права на отримання 50 тис. грн за спірний період, оскільки не проходив службу у органі військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затвердженому Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України. У військової частини відсутні докази зворотнього і таких доказів не додано до матеріалів справи. У Військовій частині НОМЕР_1 відсутній жоден із документів стосовно підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період з 07.11.2024 по 09.11.2024. Жодного доказу за цей період позивачем не надано. Також додатково вказують, що позивач пропустив трьох місячний строк звернення до суду та просять залишити позов без розгляду.

Суд відхиляє посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки ухвалою суду від 28.08.2025 суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновив позивачу строк звернення до суду.

Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_3 подано відзив на позов, в якому просять відмовити у задоволенні позову, оскільки командування військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, не має право без відповідних документів видавати наказ про нарахування та виплату йому додаткової винагороди без підтверджуючих документів на проведення такої виплати.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що молодший лейтенант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у спірний період проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого оперативного чергового командного пункту штабу Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2025 №9-Д позивач, зокрема, у період, з 19.03.2024 по 02.07.2024, з 11.07.2024 по 11.09.2024, з 17.09.2024 по 20.10.2024, з 07.11.2024 по 09.11.2024 приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Чернігів, Чернігівського району, с.м.т. Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, м. Курахове Покровського району Донецької області.

Вважаючи, що у період, з 19.03.2024 по 09.11.2024 позивачу мала нараховуватись та виплачуватись відповідачем додаткова винагорода у збільшеному розмірі, а саме до 50 000,00 грн пропорційно дням виконання бойових (спеціальних завдань) замість 30 000,00 грн, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі Закон №2011-XII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі- Постанова №168).

Пунктом 1 цієї постанови (у редакції станом на 24.02.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Надалі до Постанови №168 неодноразово вносилися зміни, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України № 103 від 30.01.2024, № 419 від 12.04.2024, № 714 від 18.06.2024, № 1273 від 01.11.2024, № 1311 від 15.11.2024.

Пунктом 1-1 Постанови №168 (у редакціях, чинних в період, з 19.03.2024 по 09.11.2024) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони.

При цьому згідно пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають, зокрема, особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту;

порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктами 3-5 Порядку №260 встановлено, що райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу.

У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах.

Згідно пунктів 9 та 10 Порядку №260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, виплачується додаткова винагорода згідно з Постановою №168 у розмірі до 50000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Проте безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів повинна бути підтверджена, зокрема, такими документами: бойовим наказом (бойовим розпорядженням); журналом бойових дій; рапортом командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Отже розрізнення між спірними розмірами додаткової винагороди зводиться до територіального відношення підрозділів до лінії фронту: для підвищення розміру додаткової винагороди до 50 000,00 грн необхідно, щоб бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління здійснювалися стосовно управління саме тими підрозділами, «що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах)».

На це вказує наявність в переліку управління «військовими частинами», тобто йдеться про всі перелічені органи військового управління (не лише про штаб військової частини).

Тобто з аналізу пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 слідує, що додаткова винагорода в розмірі 50 000 гривень виплачується військовослужбовцям при одночасному дотриманні наступних умов:

а) залучення військовослужбовців до складу органу військового управління, а військовослужбовців, які обіймають (тимчасово виконують) посади, визначені штатом у складі командування і штабу військової частини (зведеного підрозділу) до оперативного (бойового) управління підпорядкованими підрозділами на командному пункті військової частини;

б) здійснення органом військового управління (командним пунктом військової частини) оперативного (бойового) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону або наступу

(контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

в) виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань у складі органу військового управління (на командному пункті військової частини).

Юридична ситуація щодо позивача вирішується в залежності від того чи виконувані ним бойові (спеціальні) завдання стосувалися управління підрозділами, що ведуть бойові дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових завдань першого ешелону оборони або наступу.

З матеріалів справи слідує, що позивач, у спірний період, займав посаду старшого оперативного чергового командного пункту штабу Військової частини НОМЕР_1 , що унеможливлює ведення ним управління підрозділами, що ведуть бойові дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових завдань першого ешелону оборони або наступу.

Також матеріалами справи не підтверджується, що штаб Військової частини НОМЕР_1 взагалі був будь яким органом/підрозділом військового управління та був включений Головнокомандуючим Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України до переліку органів військового управління, що дало б підстави для нарахування та виплати позичу додаткової винагороди, згідно з Постановою №168 у розмірі 50000,00 гривень.

Також суд наголошує, що безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів повинна бути підтверджена, зокрема, такими документами: бойовим наказом (бойовим розпорядженням); журналом бойових дій; рапортом командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Однак матеріали справи не містять бойових наказів, рапортів на виконання бойових (спеціальних) завдань, а також журналів бойових дій, які б підтверджували участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

Судом встановлено, що за спірний період, позивачу виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168 у розмірі 30 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань, що не заперечується позивачем у позові.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач проходить службу у органі військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затвердженому Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач не має права на отримання додаткової винагороди, у спірний період, у розрахунку 50 000,00 грн пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Суд відхиляє посилання позивача на накази Військової частини НОМЕР_1 № 129 від 01.05.2024, № 135 від 05.05.2024, № 172 від 05.06.2024, № 209 від 05.07.2024, № 248 від 05.08.2024, № 283 від 05.09.2024, № 321 від 05.10.2024, № 354 від 05.11.2024, оскільки вказані накази стосуються виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань та не підтверджують підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 50 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань.

Суд засвідчує позивачу як військовослужбовцю Збройних Сил України глибоку повагу, шану та вдячність за виконання завдань військової служби під час повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, але з огляду на зміст згаданих вище норм матеріального права зауважує про відсутність правових підстав для призначення додаткової винагороди згідно Постанови №168 у підвищеному розмірі до 50.000,00 грн за спірний період.

Відтак, узагальнюючи встановлені обставини та надану їм оцінку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для виплати позивачу збільшеної до 50 000,00 грн додаткової винагороди.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Правові підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки в позові відмовлено повністю.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ).

Відповідач: НОМЕР_2 окрема бригада Сил територіальної оборони Збройних сил України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_3 ).

Суддя В.В. Падій