Справа № 160/24182/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24182/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року

у справі №160/24182/24

за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КОНКОРД» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «КОНКОРД», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Федорченка Андрія Володимировича, звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03.06.2024 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період ліквідації Банку відсутні правові підстави нараховувати та вимагати сплати штрафних (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 6155,37 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що нарахування та декларування податків і зборів банками в стані ліквідації проводиться згідно із вимогами Податкового кодексу України, однак питання погашення податкових зобов`язань, стягнення податкового боргу або штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Суд зазначив, що оскільки оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням нараховано штраф 03.06.2024, тобто під час здійснення процедури ліквідації банку, то воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки такі зобов`язання є додатковими в розумінні частини третьої статті 46 Закону №4452-VI і не пов`язані зі здійсненням ліквідаційної процедури (частина друга статті 52 Закону № 4452-VI).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управлінням ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що суд не надав належної оцінки тій обставині, що станом на прийняття спірного податкового повідомлення-рішення АКБ «КОНКОРД» самостійно до контролюючих органів подав податкову звітність та декларує податкові зобов`язання, отже, позивач здійснює господарську діяльність. Підставами для припинення податкового обов`язку є ліквідація юридичної особи (пп.37.3.1 п. 37.1 ст. 37 Кодексу). Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. АТ «АКБ «КОНКОРД» є платником екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, з необмеженим терміном дії. В ході перевірки контролюючим органом встановлено, що позивачем порушено граничний термін на подання декларації з екологічного податку, за що до нього застосовано штрафні санкції. За таких обставин відповідач вважає відсутніми законні підстави для скасування спірного податкового повідомлення -рішення.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Правлінням Національного банку України прийнято рішення від 01.08.2023 № 265-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КОНКОРД»».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 932 від 01.08.2023 розпочато процедуру ліквідації банку з 02.08.2023 по 01.08.2026 і визначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора банку, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Грошовій Світлані Василівні.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 63 від 15.01.2024 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «АКБ «КОНКОРД»», згідно якому уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «АКБ «КОНКОРД»» з 18.01.2024 при значено Федорченка Андрія Володимировича, якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «АКБ «КОНКОРД»», визначені Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у ч.5 та 10 ст.52 Закону.

Відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки АТ «КБ «КОНКОРД», за результатами якої складено акт від 24.04.2024 №27748/04-36-04-06/34514392.

Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб, визначених пунктом 266.10 ст. 266 ПК України.

До таких висновків контролюючий орган дійшов з огляду на те, що АТ «АКБ`КОНКОРД» самостійно задекларувало податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно податкових декларацій від 17.02.2023 №, .

Граничний термін сплати грошового зобов`язання по податковій декларації від 17.02.2023 №:

31.10.2023 фактично сплачено 09.04.2024 20981,17 грн. (кількість днів прострочення 162);

31.10.2023 фактично сплачено 29.01.2024 4943,33 грн. (кількість днів прострочення 91);

30.01.2024 фактично сплачено 09.04.2024 30777,82 грн. (кількість днів прострочення 71).

Граничний термін сплати грошового зобов`язання по податковій декларації від 17.02.2023 №:

30.01.2024 фактично сплачено 09.04.2024 4941,30 грн. (кількість днів прострочення 71);

31.10.2023 фактично сплачено 09.04.2024 4943,35 грн. (кількість днів прострочення 162).

На підставі акту перевірки відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 03.06.2024 №, яким позивачу відповідно до ст.124 ПК України нарахований штраф в сумі 6155,37 грн. за порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб.

Не погодившись з означеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 124. 1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Застосовуючи до позивача штрафну санкцію відповідно до наведеної норми Податкового кодексу України, контролюючий орган виходив з визначеної у ст.1 Податкового кодексу України сфери дії Податкового кодексу України та закріпленого в пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 ПК України принципу загальності оподаткування, згідно якому кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Посилаючись на п.7.3 ст.7 ПК України, відповідач зазначив, що будь-які питання нарахування та сплати податків і зборів, в тому числі банками, в яких запроваджено тимчасову адміністрацію та які перебувають в стадії ліквідації (крім питань погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), регулюються виключно Податковим кодексом та не можуть здійснюватися у будь-який інший спосіб, ніж визначений Кодексом.

В той же час, відповідач врахував приписи п. 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Відповідач погоджується, що для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), пріоритетними є норми Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, відповідач звертає увагу, що в спірному випадку Тимчасова адміністрація банку на запроваджена. Крім того, АТ «АКБ «КОНКОРД» протягом 2023 року самостійно до контролюючих органів подає податкову звітність та декларує податкові зобов`язання, тобто позивач здійснює господарську діяльність.

При цьому відповідач зазначає, що відповідно до пп.37.3.1 п.37.1 ст.37 ПК України підставами для припинення податкового обов`язку є ліквідація юридичної особи.

Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ч.7 ст.77 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-ІІІ).

Надаючи оцінку спірним відносинам у цій справі, суд першої інстанції визнав помилковою позицію контролюючого органу, з цим суд апеляційної інстанції погоджується.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 №2121-III банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ч. 5, 6 ст. 77 Закону №2121-III).

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI.

Згідно статті 1 Закону №4452-VI, цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Пунктом 16 статті 2 Закону №4452-VI встановлено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону №4452-VI, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 5 статті 36 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється зокрема: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку (пп.3).

Частиною 5 статті 45 Закону №4452-VI визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно з п.3 ч. 2 ст. 46 Закону №4452-VI , з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 цього Закону під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Також відповідно до п. 2.4 глави 2 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

До витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, належать витрати щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вимоги за зобов`язаннями банку зі сплати податків і зборів, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 Закону.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ліквідаційна процедура банку за рішенням Національного банку України розпочинається з моменту отримання такого рішення Фондом. З дня початку процедури ліквідації банку строк виконання усіх грошових зобов`язань останнього вважається таким, що настав. Зобов`язання банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Передбачений Податковим кодексом України загальний порядок стягнення податкового боргу не поширюється на стягнення податкового боргу, який виник після порушення процедури ліквідації банку. Стягнення такого податкового боргу здійснюється шляхом пред`явлення до банку в особі уповноваженої особи позову про акцептування вимог і віднесення їх до належної черги погашення (пункт 1 частини 2, частина 4 статті 49 Закону №4452-VI).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №804/3813/16 (провадження №11-1409апп18) та у постанові Верховного Суду від 23.02.2024 у справі №818/1202/17.

Таким чином, нарахування та декларування податків і зборів проводиться банком в стадії ліквідації згідно з вимогами Податкового кодексу України, а питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, під час вирішення спірних правовідносин визначальним є саме період, під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань, а відтак не може бути застосовано штрафні та фінансові санкції, і відповідно до норм Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (абз.1 ч. 3 ст. 46) таким періодом є строк проведення ліквідації банківської установи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17.12.2020 у справі № 825/2771/15, від 04.12.2018 у справі №826/11017/16.

Як встановлено судом вище, процедура ліквідації АТ «КБ «КОНКОРД» розпочата з 02.08.2023.

Камеральна перевірка щодо порушення термінів сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, АТ «КБ «КОНКОРД», проведена 24.04.2024 (акт від 24.04.2024 №27748/04-36-04-06/34514392).

Штрафні (фінансові) санкції за порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної, за певні періоди 2023 року (ІІІ та IV квартали 2023 року) застосовані оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням 03.06.2024.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що контролюючим органом застосовані штрафні (фінансові) санкції у період здійснення ліквідаційної процедури банка, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 03.06.2024 №, оскільки такі зобов`язання є додатковими в розумінні ч.3 ст.46 Закону №4452-VI і не пов`язані зі здійсненням ліквідаційної процедури (ч.2 ст.52 Закону №4452-VI).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №160/24182/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров