Справа № 320/20086/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №556/5 від 09.02.2018 та поновити запис про право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до Міністерства юстиції України надійшла скарга державного реєстратора виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області Калинченко Вікторії Вікторівни від 26.01.2023 №17-07/21, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.01.2023 за № СК-234-23 та 30.01.2023 за № СК-271-23, в якій державний реєстратор Калинченко В.В. зазначає, що на підставі рішень, прийнятих від її імені, припинено записи про арешт на нерухоме майно, у тому числі, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду скарги, Міністерством юстиції України виявлено, що: «Зазначені рішення прийняті за результатами розгляду заяв щодо інших об?єктів нерухомого майна, відмінних від тих, щодо яких прийняті оскаржувані рішення. Крім того, реєстраційні дії проведені за відсутності документів, що підтверджують факт виникнення, припинення арешту, іпотеки, заборони на об?єкти нерухомого майна. Таким чином, реєстраційні дії проведені на підставі самовільно визначених заяв інших об?єктів нерухомого майна та внаслідок, як зазначає скаржниця, несанкціонованого доступу невстановлених осіб до Державного реєстру прав, а також без документів, що підтверджують факт виникнення, припинення арешту, іпотеки, заборони на об?єкти нерухомого майна.

Внаслідок припинення арешту № 47137181 на підставі рішення від 17.12.2022 №65817016, прийнятого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Легкою Галиною Іванівною, було зареєстровано перехід права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ».

На підставі викладеного, відповідачем видано наказ № 556/5 від 09.02.2018, яким скасовано рішення від 17.12.2022 № 65817016, прийняте приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Легкою Галиною Іванівною.

Позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Не погоджуючись з обґрунтованістю вищезазначених доводів контролюючого органу, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 09.02.2018 №556/5 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, а відтак, є таким, що не підлягає скасуванню, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржуваний наказ про задоволення скарги та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки Міністерством юстиції України були порушені норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Міністерство юстиції України здійснює розгляд скарг у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі-Закон) та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб?єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 зі змінами (далі-Порядок №1128).

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону систему органів у сфері державної реєстрації становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) інші суб?єкти державної реєстрації.

До повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить:

1) формування державної політики у сфері державної реєстрації;

2) нормативно-правове, методологічне та інформаційне забезпечення у сфері державної реєстрації;

2-1) організація роботи з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів, крім нотаріусів, які виконують повноваження державної реєстрації відповідно до покладених на них законом обов?язків;

3) координація діяльності у сфері державної реєстрації громадських формувань;

4) контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом постійного моніторингу реєстраційних лій в Єдиному державному реєстрі відповідно до цього Закону та прийняття обов?язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом;

5) здійснення повноважень держателя Єдиного державного реєстру;

6) визначення технічного адміністратора;

7) забезпечення надання доступу до Єдиного державного реєстру державним рестораторам, уповноваженим особам суб?єктів державної реєстрації прав, іншим суб`єктам відповідно до цього Закону та прийняття рішень про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;

8) розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов?язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом;

9) складання протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

10) взаємодія з державними органами, органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями з питань державної реєстрації;

11) державна реєстрація політичних партій, всеукраїнських профспілок, їх об?єднань, всеукраїнських об?єднань організацій роботодавців, відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань;

12) надання виписок у паперовій формі для проставлення апостилю та проставлення на них апостилю;

13) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 2, 3, 5, 6, 8 статті 34 Закону зазначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб?єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції країни.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб?єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що рахується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення і прав довідною дією чи бездіяльністю.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб?єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім?я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім?я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;

3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;

4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб?єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;

б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації;

в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

г) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру:

д) скасування акредитації суб?єкта державної реєстрації;

e) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві Юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб?єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку Nє 1128 скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін?юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Скаржник може відкликати подану ним скаргу у сфері державної реєстрації до прийняття Мін?юстом чи відповідним територіальним органом рішення щодо неї.

Відкликана скарга у сфері державної реєстрації залишається без розгляду, про що повідомляється скаржнику.

Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян".

Пунктом 9 Порядку №1128 встановлено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін?юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об?єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб?єкта державної реєстрації, територіального органу Мін?юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб?єкта державної реєстрації, територіального органу Мін?юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Згідно пункту 14 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін?юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні, висновок колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації легально) або їх засвідчені копії розміщуються на офіційному веб-сайті Мін?юсту чи відповідного територіального органу не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення Мін?юстом чи відповідним територіальним органом.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян", засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін?юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) разом із супровідним листом надсилаються скаржнику.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний наказ прийнято на підставі розгляду скарги, яка надійшла від державного реєстратора виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_3 , в якій державний реєстратор Калинченко В.В. зазначила, що на підставі рішень, прийнятих від її імені, припинено записи про арешт на нерухоме майно, у тому числі, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, скаржником заявлено про те, що реєстраційні дії проведені не нею, а внаслідок, несанкціонованого доступу невстановлених осіб до Державного реєстру прав, а також без документів, що підтверджують факт виникнення, припинення арешту, іпотеки, заборони на об?єкти нерухомого майна.

Так, внаслідок несанкціонованого припинення арешту №47137181 на підставі рішення від 17.12.2022 №65817016, прийнятого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Легкою Галиною Іванівною, зареєстровано перехід права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Відтак, враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що Міністерство юстиції України мало законні підстави для задоволення поданої скарги.

Щодо доводів апелянта про неналежне повідомлення позивача про дату, час та місце засідання Колегії, слід зазначити, що відповідно до пунктів 10-12 Порядку №1128 для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 09.02.2018 №556/5 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, а тому є таким, що не підлягає скасуванню.

Крім вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу, що питання, що стосуються правомірності/неправомірності реєстраційних дій/законності скасування рішення про державну реєстрацію та питання, що стосуються майновий прав сторін, не є предметом розгляду даного спору, натомість, оскаржуваний наказ перевірявся судом на предмет дотримання відповідачем процедури розгляду скарги.

Отже, проаналізувавши вказані вище та всі інші доводи та аргументи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 29.08.2025.