Справа № 148/1884/25
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1884/25
Провадження №2-а/148/70/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 серпня 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Чорною Ольгою Михайлівною до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення. Позов мотивований тим, що 18.06.2025 діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 1/25/1290 про адміністративне правопорушення.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 №Т/25/1290 від 05.07.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, так як, його було повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 08.04.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою уточнення облікових даних, однак, ОСОБА_1 даний виклик проігнорував та у зазначену дату не прибув, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України, абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Оскаржувану постанову 18.07.2025 направлено разом з супровідним листом на адресу ОСОБА_4 , та вказану постанову позивач отримав засобами поштового зв`язку 19.07.2025, що підтверджується конвертом та витягом з сайту «Укрпошта».

Представник позивача та позивач вважають, що постанова №Т/25/1290 від 05.07.2025 є незаконною та необгрунтованою та підлягає скасуванню, за наступних обставин.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є неявка позивача без поважних на те причин за викликом про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.04.2025, для уточнення облікових даних.

Представник позивача зазначає, що обставин неприбуття позивача за викликом до ТЦК та СП для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення призначення на особливий період направлення для проходження медичного огляду, відповідачем у протоколі чи в оскаржуваній постанові не вказано. При цьому, виходячи з приписів п. 21 Порядку № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, зокрема, для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), тому на думку представника положення приведеного пункту містять лише умови виклику «для уточнення персональних даних» та «для уточнення даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки)», в той час як приведені формулювання відрізняються з своїм змістом від формулювання наведеного у оскаржуваній постанові (для уточнення облікових даних), тому вважає, що висновок відповідача про порушення позивачем приписів ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ є хибним.

В той же час, в оскаржуваній постанові відповідачем не конкретизовано, яких саме даних позивача недостатньо, що зумовило необхідність його виклику для уточнення облікових даних. Разом з тим, відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

З аналізу Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами».

Також, представник позивача зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази вчинення відповідачем дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною 3 статтею 14 Закону № 1951-VIII, та не зазначено доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб.

Постанова не містить даних, які б підтверджували факт отримання позивачем повістки та ознайомлення з її змістом і вимогами. У постанові відсутні відомості про номер повістки, про час та спосіб направлення позивачу повістки, а також відомості, які підтверджують факт її отримання позивачем. Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, в який спосіб зафіксовано факт отримання позивачем повістки та ознайомлення з її вимогами, що давало б підстави для висновку про свідоме ігнорування позивачем вимог про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача та позивач просять скасувати постанову № Т/25/1290 від 05.07.2025 та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований наступним.

Військовозобов`язаному ОСОБА_1 08.04.2025 повідомлено про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.04.2025. Даний виклик останній проігнорував та не з`явився, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та дане правопорушення має ознаки адміністративного правопорушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшим солдатом ОСОБА_2 , 18.06.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол №Т/25/1290 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив: «Я ОСОБА_1 можу пояснити наступне, про те, що моя мати ОСОБА_5 пенсіонерка інвалід ІІ групи потребує допомоги і піклування, яку я постійно надавав, а так як на той момент сам потребував допомоги я не зміг явитися за повісткою».

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 отримав копію протоколу №Т/25/1290, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується його підписами у протоколі.

У подальшому, 05.07.2025 дослідивши матеріали справи №Т/25/1290 від 18.06.2025, з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно надавши оцінку доказам, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнято рішення накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000 грн.

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 це військовозобов`язаний громадянин України, який викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення облікових даних, не прибув у визначену повісткою дату, час та місце, не маючи поважних причин для неприбуття, своєю бездіяльністю порушив абз. 2 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 «Про оборону України», абз. 1, 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, згідно якої, з оскаржуваної постанови не зрозуміло коли та з якою повісткою позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , постанова не містить опису обставин, встановлених під час розгляду справи, а саме: дату повістки, дату отримання такої повістки та/або відмови від її отримання.

В доданій відповідачем до відзиву повістці № 23600/04273 вказано про необхідність з`явитися 08.04.2025 об 10:00 год, значено мету виклику для проходження медичного огляду та у постанові відсутнє посилання на вказану повістку та її номер, тому позивач стверджує, що надана відповідачем до відзиву повістка не має жодного відношення до обставин справи зазначених в оскаржувані постанові.

Крім цього, до відзиву відповідачем надано акт відмови від повістки, за змістом якого позивач нібито відмовився від отримання повістки № 23600/04273 про необхідність з`явитися 08.04.2025 об 10:00 год, зазначено мету виклику «для проходження медичного огляду», однак, позивач рахує такий акт неналежним доказом та заперечує як факт його складання так і факт вручення йому повістки зафіксованої в такому акті.

Представник відповідача вказує на те, що в разі відмови військовозобов`язаного від отримання повістки, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ТЦК та СП є відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, тому, сам по собі акт відмови від отримання повістки без відповідного відеозапису доведення акта відмови від отримання повістки не є належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, враховуючи вимоги п. 41 Порядку № 560, позивач вважає недоведеним факт належного оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.06.2025 об 10:00 год, для проходження медичного огляду.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії роздруківки з додатку «Резерв+», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , має відстрочку на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 та дійсна до 07.08.2025 (а.с. 11).

Згідно протоколу № Т/25/1290 від 18.06.2025, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 18.06.2025 встановлено, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.04.2025. Даний виклик останній проігнорував та у зазначену дату не прибув, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 10 чт. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У поясненнях і зауваженнях щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив:

«Я ОСОБА_1 можу пояснити наступне, про те, що моя мати ОСОБА_5 пенсіонерка інвалід ІІ групи потребує допомоги і піклування, яку я постійно надавав, а так як на той момент сам потребував допомоги я не зміг явитися за повісткою».

Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі. Також, у протоколі наявний підпис ОСОБА_1 , про отримання другого примірника протоколу (а.с. 34).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № Т/25/1290 від 05.07.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки, 08.04.2025 військовозобов`язаному ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.04.2025, однак останній даний виклик проігнорував та у зазначену дату не прибув, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З метою притягнення до адміністративної відповідальності 18.06.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол № Т/25/1290 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Копію протоколу останній отримав, та був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 13, 14).

Відповідно до копії повістки № 23600/04273 ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись 08.04.2025 на 10:00 год, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження медичного огляду (а.с. 36), однак, відповідно до копії акту про відмову, останній відмовився від отримання вищевказаної повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. зв. б. 35).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно статті 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частина 2 ст. 33 КУпАП встановлює, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, та діє до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 додатку 2 до Порядку ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1 487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Отже вказаними нормами передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ним виклику до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях).

Відповідно до копії повістки № 23600/04273 ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись 08.04.2025 на 10:00 год, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження медичного огляду (а.с. 36), однак, відповідно до копії акту про відмову, останній відмовився від отримання вищевказаної повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. зв. б. 35).

Згідно протоколу № Т/25/1290 від 18.06.2025, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 18.06.2025 встановлено, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.04.2025. Даний виклик останній проігнорував та у зазначену дату не прибув, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 10 чт. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У поясненнях і зауваженнях щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив: «Я ОСОБА_1 можу пояснити наступне, про те, що моя мати ОСОБА_5 пенсіонерка інвалід ІІ групи потребує допомоги і піклування, яку я постійно надавав, а так як на той момент сам потребував допомоги я не зміг явитися за повісткою». Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі. Також, у протоколі наявний підпис ОСОБА_1 , про отримання другого примірника протоколу (а.с. 34).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № Т/25/1290 від 05.07.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки, 08.04.2025 військовозобов`язаному ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.04.2025, однак останній даний виклик проігнорував та у зазначену дату не прибув, тим самим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З метою притягнення до адміністративної відповідальності 18.06.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол № Т/25/1290 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Копію протоколу останній отримав, та був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 13, 14).

Позивач та його представник вказують на те, що оскаржувана постанова не містить даних, які б підтверджували факт отримання позивачем повістки та ознайомлення з її змістом і вимогами; відсутні відомості про номер повістки, про час та спосіб направлення позивачу повістки, а також відомості, які підтверджують факт її отримання позивачем.

Згідно пункту 21 Порядку № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до копії акту про відмову (а.с. зв. б. 35), ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Оскільки, у вищевказаному протоколі № Т/25/1290 від 18.06.2025 (а.с. 34), наявний підпис позивача про отримання ним другого примірника протоколу, тому, останньому було достеменно відомо про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, та незважаючи на відстрочку на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23, яка була дійсна до 07.08.2025 (а.с. 11), ОСОБА_1 зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначену дату та час.

Крім того, в письмових поясненнях протоколу позивач зазначив, що здійснює догляд за матір`ю інвалідом ІІ групи та сам потребував допомоги, тому не зміг з`явитися за повісткою, однак, зауважень до протоколу не мав, та останнім не вказано про не отримання ним повістки про виклик до ТЦК та СП.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк, та у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 був зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ТЦК та СП, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів, суд приходить до висновку, що в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому постанова № Т/25/1290 від 05.07.2025 є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 9, 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст. 2, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Чорною Ольгою Михайлівною до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: