Справа № 560/13496/25
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 серпня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить зобов`язати відповідача виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні №53341544.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на даний час не існує можливості відновлення виконавчого провадження, адже строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув, а згідно із актом державного виконавця від 25.08.2023, конфісковані брухт чорних металів вагою 1044 кг та 36 кг брухту кольорових металів (алюміній, мідь, латунь), які були передані на зберігання в кімнату речових доказів Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГНП України у Хмельницькій області - відсутні.

При цьому, інформація про боржника ОСОБА_1 по вищезазначеному виконавчому провадженню №53341544 продовжує перебувати в Єдиному реєстрі боржників.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що відповідно до п.7 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3,11 частини першої статті 37 або постанови, передбаченої ч. 4 статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Також, відповідачем подано клопотання про перенесення розгляду справи на інший термін у зв`язку з не можливістю забезпечення явки представника у судове засідання.

Згідно з частиною 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи скорочені строки розгляду зазначеної категорії справ, встановлені ст. 287 КАС України, зважаючи на норми ч. 3 ст. 268 КАС України, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для постановлення законного та обґрунтованого рішення, суд відхиляє клопотання представника позивача про перенесення розгляду справи.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до підпункту 1 частини 3 статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 9 статті 205 КАС України визначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 22.02.2017 Білогірським відділом державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53341544 на виконання рішення Білогірського районного суду №669/976/16-к від 20.10.2016 про конфіскацію в дохід держави брухту чорних металів вагою 1044 кг та 36 кг брухту кольорових металів (алюміній, мідь, латунь), які зберігаються в кімнаті речових доказів Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГНП України у Хмельницькій області - відсутні.

В долученій до виконавчого документа квитанції від 31.03.2016 Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГНП України у Хмельницькій області, зазначено, що брухт чорних металів вагою 1044 кг та 36 кг брухту кольорових металів (алюміній, мідь, латунь), прийняті речові докази по кримінальному проваджені. Копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна в матеріалах виконавчого провадження відсутня.

05.02.2021 за вих. № 20.1-30/652 направлено запит до Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГНП України у Хмельницькій області щодо" встановлення місця знаходження конфіскованого майна. Відповідь на запит в матеріалах виконавчого провадження відсутня.

У зв`язку із реорганізацією Білогірського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) шляхом приєднання до Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно наказу Міністерства юстиції України № 686/5 від 20.02.2023 року 28.06.2023 була винесена постанова Білогірського відділу державної виконавчої служби про передачу матеріалів виконавчого провадження.

07.07.2023 винесена постанова Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про прийняття матеріалів виконавчого провадження.

19.07.2023 направлено запит до сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Білогір`я) Шепетівського районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області про встановлення місця знаходження конфіскованого брухту чорних металів вагою 1044 кг та 36 кг брухту кольорових металів (алюміній, мідь, латунь), які передані на зберігання в кімнату речових доказів Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГНП України у Хмельницькій області. Будь-яка відповідь на адресу відділу не надходила.

25.08.2023 складено акт про те, що на території сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Білогір`я) Шепетівського районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області відсутній конфіскований в дохід держави брухт чорних металів вагою 1044 кг та 36 кг брухту кольорових металів (алюміній, мідь, латунь), які передані на зберігання в кімнату речових доказів Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГНП України у Хмельницькій області.

30.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №53341544 на підставі п.6 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна.

Листом від 23.06.2025 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Позивач вважає, що вищезазначена відмова відповідача є протиправною, оскільки наявність відомостей про позивача в Єдиному реєстрі боржників порушує та обмежує його конституційні права, а також перешкоджає реалізації майнових прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В свою чергу ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості, об`єктивності; 6) гласності, відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій, бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

При цьому, ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII встановлені строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, відповідно виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За визначенням, наведеними у ч.1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» - єдиний реєстр боржників це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо).

У частині 7 статті 9 Закону №1404-VІІІ закріплено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

За приписами частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документу; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження; 5) в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника; 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснюється поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення не закінчилась; 9) законом встановлено заборону звернення стягнення на майно чи кошти боржника; 10) відсутня згода на заміщення приватного виконавця; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку боржника.

За правилами частини 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документу стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У пункті 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії, бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження, крім боржника, до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії, бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ або їх частину, винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься постанова.

Пунктом 23 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з єдиного реєстру боржників.

У абзаці 14 пункту 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 зазначено, що єдиний реєстр боржників-систематизована база даних про боржників, яка ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІ Положення, єдиний реєстр боржників містить такі відомості: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження боржника фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код боржника юридичної особи; найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові, посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти виконавця; номер виконавчого провадження; категорія стягнення відповідно до пункту 8 розділу І цього Положення.

Пунктом 6 розділу ХІ Положення визначено, що система виключає відомості про боржника з єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження відповідно до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання відповідно до частини 4 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Зазначена постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у випадках зазначених в абз. 3-6 п. 23 розділу ІІІ Інструкції:

3) при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

4) після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

5) після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

6) відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

З аналізу викладених приписів Закону №1404-VІІІ, Інструкції з організації примусового виконання рішень та Положення №2432/5 вбачається, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників та у такому переліку відсутня така підстава для виключення інформації про боржника з Єдиного реєстру боржників у разі винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 6 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ.

Поряд з цим, виходячи із норм Закону №1404-VІІІ метою виконавчого провадження є своєчасне та повне виконання судових рішень, тобто рішення має бути виконаним в розумні строки. Якщо виконавче провадження триває значний та, навіть, невизначений строк, то сторони тривалий час знаходяться у невизначеному стані стосовно негативних наслідків для них від можливих вжитих державними виконавцями та іншими особами заходів, що несумісно з принципами верховенства права, законності, справедливості, розумності строків виконавчого провадження, співмірності.

Так, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, має супроводжуватись конкретними діями виконавця.

Проте, як з`ясовано з матеріалів справи, відкривши 22.02.2017 виконавче провадження №53341544, окрім направлення до відділу Нацполіції двох запитів, не провівши жодної виконавчої дії, державний виконавець повернув виконавчий лист.

Так, на даний час не існує можливості відновлення виконавчого провадження адже строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув, а конфісковані речові докази - відсутні.

Отже, стягувач з об`єктивних причин не може пред`явити виконавчий документ до виконання, внаслідок пропуску строку пред`явлення, а також через відсутність за місцем зберігання майна, яке конфісковано в дохід держави.

Вищезазначене створює для позивача статус "постійного боржника" в Єдиному реєстрі боржників, що є порушенням його права на розпорядження своїм майном з огляду на усталену практику ЕСПЛ, щодо втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися із дотриманням принципу пропорційності, справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) пов`язаними із втручанням та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, наявності розумного співвідношення між метою, яка передбачається до досягнення та засобами, які використовуються.

Крім того, суд звертає увагу, що одним з найважливіших принципів в адміністративному судочинстві є принцип верховенства права. Цей принцип знаходить своє вираження в ст. 8 Конституції України і означає пріоритет прав та свобод людини, справедливість і гуманізм у діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування. Конституція України не має визначення поняття «верховенство права», а лише зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України), хоча даний принцип має не лише ідеологічне, а й практичне значення.

Відповідно до ч.1 статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Конституційний Суд України зазначає, що «верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України» (Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004№15-рп/2004.6). Характеризуючи зазначений принцип Конституційний Суд України розглядає право не як нормативний акт чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості, що є протилежним безправності і свавіллю.

Колегія суддів наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

З доповіді Європейської комісії «За демократію через право», яка була схвалена Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25 26 березня 2011 року) убачається, що Венеціанська комісія наголосила, що, попри розбіжності в поглядах на принцип верховенства права, існує консенсус щодо стрижневих елементів поняття «верховенство права», а самі елементи є не лише формальними, а й субстантивними (матеріальними). Такими стрижневими елементами є: 1) законність, включаючи прозорий, підзвітний та демократичний процес введення в дію приписів права; 2) юридична визначеність; 3) заборона свавілля; 4) доступ до правосуддя, представленого незалежними та безсторонніми судами, включно з тими, що здійснюють судовий нагляд за адміністративною діяльністю; 5) дотримання прав людини; 6) заборона дискримінації та рівність перед законом .

Крім того, у 2016 році Венеційська комісія підкреслила, що верховенство права фокусується на обмеженні влади та незалежному контролі за діяльністю державних органів, а одним із найважливіших елементів контексту, у якому здійснюється принцип верховенства права, є правова система у цілому.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що метою ведення Єдиного реєстру боржників є оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників, які у позивача на теперішній час відсутні, суд вважає, що у Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції наявний обов`язок виключити відомості щодо позивача з Єдиного реєстру боржників, за умови подання позивачем відповідної заяви з дотриманням Інструкції №512/5.

Так, згідно п.23 р.ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 №512/5 за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься за заявою боржника у разі, якщо: при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу; після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною 1 статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу, та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні; відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ/ копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення). Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом порушених прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у неналежному розгляді заяви про виключення з Єдиного державного реєстру боржників та зобов`язання Ізяславський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 про виключення з Єдиного державного реєстру боржників.

Зобов`язати Ізяславський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 серпня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Ізяславський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Незалежності, 43, м. Ізяслав, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., 30300 , код ЄДРПОУ - 34739431)

Головуючий суддя Я.В. Драновський