Справа № 314/2928/25
Суддя: Капітонов Є. М.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/2928/25
Провадження № 2-а/314/38/2025
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Капітонова Є.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративний позовом. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивачем отримано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13.06.2025 серії ЕНА № 4964123, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови, о 14 годині 24 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander», д/н НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Н-31 (Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка 120 км) з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна із одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 137 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 27 км/год, а відтак порушив п. 12.6 «г» ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM TC 008455, відео з камери 476198. Позивач зазначає, що автомобіль поліції не був огороджений фішками (острівок) проблискові маячки включені, автомобіль знаходився на узбіччі. Рядовим поліції було використано вимірювальний пристрій TRUCAM TC 008455 БК 476198 «з руки», що могло призвести до певної похибки при вимірюванні швидкості, а також є грубим порушенням, оскільки прилад у руці коливається, та не може видавати точні показники. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13.06.2025 серії ЕНА № 4964123, закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.07.2025 відкрито провадження у адміністративній справі № 314/2928/25, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.08.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов відзив у якому не погоджуючись із позовними вимогами представник відповідача стверджує, що за приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема : регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цим Правил. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Представник відповідача зазначає, що 13.06.2025 серії ЕНА № 4964123, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови, о 14 годині 24 хвилин позивач, керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander», д/н НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Н-31 (Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка 120 км) з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна із одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 137 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 27 км/год, а відтак порушив п. 12.6 «г» ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM TC 008455, відео з камери 476198. Стверджує, що відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, та тягне за собою накладання штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За приписами п. 12.6 «г» ПДР України, поза населеними пунктами на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою дозволяється рух зі швидкістю -не більше 110 км/год. Дорожній знак 5.76 з табличкою 7.2.1 розділу 33 ПДР України на автомобільній дорозі Н-1 (Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка на відрізку дороги з 107 км по 126 км) відповідають вимогам Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні вимоги. Правила застосування» ДСТУ 4100:2014 не закриті сторонніми предметами та є видимим учасникам дорожнього руху. Представник позивача стверджує, що позивач не заперечує перевищення ним швидкості, а саме того факту, що рухався зі швидкістю 137 км/год. Лазерний вимірювач швидкості TRUCAM TC 008455, не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а дорожній знак 5.76 ПДР України інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів фіксації, які здійснюють фіксування саме не в автоматичному режимі. Лазерний вимірювач TRUCAM II відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. У свідоцтві про повірку приладу TRUCAM TC 008455 від 08.08.2024 зазначено про можливість використання вказаного приладу в ручному режимі. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових обставин для задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4964123, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови, о 14 годині 24 хвилин позивач, керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander», д/н НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Н-31 (Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка 120 км) з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна із одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 137 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 27 км/год, а відтак порушив п. 12.6 «г» ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM TC 008455, відео з камери 476198.

За приписами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У спірному випадку факт перевищення дозволеної швидкості руху виявлений за допомогою лазерного вимірювача швидкості TRUCAM TC 00845.

Загальні правила застосування, зокрема, технічних приладів закріплені у ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.

Разом з тим, суд зауважує, що прилад TRUCAM при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху.

Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими сумніви позивача щодо коректності результатів вимірювання, оскільки, вимірюючи швидкість в ручному режимі можливий (умисний або випадковий) рух рукою, що надає збільшення швидкості транспортного засобу на кілька км/год.Зокрема, вібрація руки та, як наслідок, вібрація приладу TruCam може дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.Відтак, не виключається сумнів щодо коректності вимірювання швидкості руху в ручному порядку.

Крім того, на збільшення похибки приладу вимірювання може вплинути наявність транспортних засобів, що рухаються поряд.

На думку суду, швидкість транспортних засобів, що рухаються разом з транспортним засобом позивача, можуть вплинути на правильність вимірювання швидкості руху транспортного засобу, яким керував позивач, що ставить під сумнів коректність показників приладу вимірювання швидкості руху.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що імперативними положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому, ані постанова серії ЕНА № 4964123 від 13.06.2025, ні матеріали справи не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення належно встановленим технічним приладом.

Натомість притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Наведене свідчить про те, що відповідачем при прийнятті постанови неповно з`ясовано обставини, що мать значення для справи.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі № 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства у справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 - суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали. Разом з цим, на думку суду, позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України, передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4964123 від 13.06.2025про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню.

Провадження по даній справі підлягає закриттю відповідно до положень ст. 286 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 250, 255, 257, 271-272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову від 13.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4964123 від 13.06.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Євген Миколайович Капітонов

02.09.2025