Справа № 420/16424/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/16424/25

Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В. Дата і місце ухвалення: 26.06.2025 р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оформлене протоколом за пенсійною справою № (НГУ) від 16.11.2023, в частині дати призначення ОСОБА_1 пенсії з 16.11.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити з 01.03.2018 (з наступного дня після звільнення) пенсію ОСОБА_1 , відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2018, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію, за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення суду у справі №420/5595/23 позивачу призначено пенсію за вислугу років. Однак пенсію призначено з 16.11.2023 року, а не з 01.03.2018 року (з наступного дня після звільнення Позивача). Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-XII з 01.03.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 з 01.03.2018 року (з наступного дня після звільнення) пенсію за вислугу років, відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2018 року, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 26.06.2025 р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що виключною підставою для призначення пенсії за Законом № 2262 є достатня кількість вислуги років у календарному обчисленні. На день звільнення з військової служби календарної вислуги років позивача не було достатньо для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262, тому у позивача відсутнє право на отримання пенсії за вислугу років.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію, за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

28.02.2018 року позивача було звільнено з військової служби у Національній гвардії України, що підтверджується витягом з наказу Командувача Національної гвардії України від 26.02.2018 року №44.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року по справі №420/19438/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної гвардії України в частині не зарахування до календарної вислуги років ОСОБА_1 пільгової вислуги в періоди: з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 служби у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, з 03.04.2017 по 08.06.2017 за безпосередню участь в антитерористичній операції, з 10.07.2010 по 13.08.2012 та з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік за участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії.

Зобов`язано Головне управління Національної гвардії України зарахувати пільгову вислугу років ОСОБА_1 в календарну, з розрахунку один місяць, за три, за періоди: з 03.04.2017 08.06.2017 за безпосередню участь в антитерористичній операції та з 10.07.2010 по 13.08.2012; з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік за участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії та з розрахунку один місяць служби за півтора місяці за період з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 служби у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України.

Зобов`язано Головне управління Національної гвардії України з урахуванням правової оцінки, наданої в рішенні суду, повторно розглянути заяву позивача від 08.09.2021 року про призначення пенсії за вислугою років.

Згідно з наказом Командувача Національної гвардії України № 181 о/с від 25 листопада 2022 року «По особовому складу» та з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року по справі № 420/19438/21 оголошено вислугу років ОСОБА_1 у календарному обчисленні станом на 28 лютого 2018 року 31 рік 10 місяців 19 днів.

20 грудня 2022 року Головним управлінням Національної гвардії України на адресу ГУ ПФУ у Київській області було надіслано документи для призначення пенсії за вислугою років звільненому з військовою служби підполковнику ОСОБА_1 .

ГУ ПФУ у Київській області відмовлено позивача у в призначенні пенсії за вислугою років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року у справі №420/5595/23 адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08 лютого 2023 року, оформлене листом №4358/03-16 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до п. "б" ст. 12 Закону № 2262-XII на підставі подання про призначення пенсії Головного управління Національної гвардії України № 4106 від 19.12.2022 року.

Листом від 27.02.2025 року №1000-1005-8/26471 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило, що позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року по справі № 420/5595/23, з моменту набрання ним законної сили 16.11.2023 року, а не з 01.03.2018 року (з наступного дня після звільнення позивача).

Розглядаючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач набув право на призначення пенсії за віком з 28.02.2018 року відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, тому позивач має право на призначення пенсії за вислугою років саме з 01.03.2018 року. При цьому суд зазначив, що не є спірним питання наявності вислуги років позивача на дату звільнення 28.02.2018 року, що становить 31 рік 10 місяців 19 днів, оскільки зазначені обставини встановлені в рішенні суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше:

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно п. б ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п.2 розділу 2 вказаного порядку, визначено, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:

1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7до цього Порядку);

2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;

3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);

4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку).

Крім того, згідно пункту "б" ст. 50 Закону №2262-XII, пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Згідно матеріалів справи а саме, на виконання рішення суду від 24 грудня 2021 року по справі № 420/19438/21 Головним управлінням Національної гвардії України здійснено перерахунок вислуги років ОСОБА_1 та за результатами якого встановлено, що календарна вислуга років позивача станом на 28 лютого 2018 року складає 31 рік 10 місяців 19 днів, що підтверджується наказом Командувача Національної гвардії України № 181 о/с від 25 листопада 2022 року та поданням про призначення пенсії № 4106 від 19 грудня 2022 року.

Рішенням суду від 11.10.2023 року у справі №420/5595/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до п. "б" ст. 12 Закону № 2262-XII на підставі подання про призначення пенсії Головного управління Національної гвардії України № 4106 від 19.12.2022 року.

Колегія суддів встановила, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугою років з 01.03.2018 року відповідач виходив з того, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року у справі №420/5595/23, яке набрало законної сили 16.11.2023 року, його зобов`язано призначити позивачу пенсія за вислугу років у відповідності до п. "б" ст. 12 Закону № 2262-XII.

Проте, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що дата набрання рішенням суду законної сили не є датою з якої позивачу мала б бути призначена пенсія за вислугу років, оскільки датою призначення пенсії є дата наступна за датою звільнення позивача з військової служби, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів судом достовірно встановлено, що розмір вислуги років позивача на дату звільнення 28.02.2018 року становив 31 рік 10 місяців 19 днів.

Вказана обставина вже досліджувалась судами та відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України доказуванню не підлягає. При цьому, апеляційна скарга не містить не погоджень щодо самої дати з якої слід призначити позивачу пенсію. В свою чергу, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для призначення позивачу пенсію через недостатність стажу позивача, колегією суддів не приймається, оскільки таке питання не є предметом спору у цій справі та вже вирішено судами.

Таким чином, оскільки позивач набув право на призначення пенсії за віком з 28.02.2018 року відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу за вислугою років саме з 01.03.2018 року.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не спростовують правильність висновку суду першої інстанції про задоволення часткове позову, тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 вересня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук