Справа № 260/3474/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2025 рокум. Ужгород№ 260/3474/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області яким просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення № 18 від 12.11.2024 року «Про відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до п. і ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період його роботи у Тячівському районному державному будівельно-ремонтному об`єднанні "Райагробуд", а саме: з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 p.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням періоду його роботи у Тячівському районному державному будівельно-ремонтному об`єднанні "Райагробуд"з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 р.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії за № 18 від 12.11.2024 року відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 p. згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 оскільки запис про звільнення у трудовій книжці НОМЕР_1 скріплений печаткою УРСР. Позивач вважає такі дії та рішення відповідача протиправними.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі, якою залучено до участі у справі в якості співвідповідача : Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а, ) та зобов`язано відповідачів надати суду в термін 7 днів: відмовну пенсійну справу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

22 травня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла завірена належним чином відмовна пенсійна справа позивача.

29 травня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач ознайомившись із заявою ОСОБА_1 не погоджується з доводами, викладеними в ній, виходячи з наступного. Так зазначено, що 05.11.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по віку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розглянувши документи подані для призначення пенсії ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернігівській області (структурного підрозділу, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності) встановлено, що загальний страховий стаж відповідно до ст.24 Закону України від 09.07.2003 p. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 27 років 11 місяців 28 днів. Наявного стажу роботи є недостатньо для призначення пенсії за віком. Згідно частини 1 статті 26 Закону України від 09.07.2003 р. №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу роботи з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 р. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 p., який необхідний позивачу для призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернігівській області прийнято рішення за №18 від 12.11.2024 р. про відмову у призначенні пенсії. Позивачу не було зараховано страховий стаж з 18.04.1991 по 15.11.1995 pp., оскільки запис про звільнення у трудовій книжці НОМЕР_1 скріплений печаткою УРСР. На час виникнення спірних правовідносин порядок видачі дозволів на виготовлення печаток регулювався наказом МВС № 643 від 18.10.1993 р. ( втратила чинність на підставі наказу МВС № 17).

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 05.11.2025 р. звернувся до відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по віку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До заяви про перерахунок пенсії було подано:

- Диплом ( свідоцтво, атестат) про навчання НОМЕР_3

- Довідка про відкритий рахунок в банку

- Довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру

- Заява про призначення /перерахунок пенсії

- Довідку №№1665

- Паспорт серії НОМЕР_4

- Трудова книжка НОМЕР_1

В Розписці - повідомленні зазначено документи, які подано заявником.

Матеріали відмовної пенсійної справи не містять Графу "Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії" ( назва документа, дата подання підписи заявника та спеціаліста) .

Вказана заява розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області

За результатами розгляду вищевказаної заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято Рішення №18 від 12.11.2024 р. про відмову відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Згідно вказаного рішення зазначено:

ЗАЯВНИК: ОСОБА_2

вид пенсії ПЕНСІЯ ЗА ВІКОМ

Дата звернення, вік, ознака роботи 05.11.2024, 59 р. 11 м. 1 д. , Працює.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років.

Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 31 рік.

Страховий стаж особи становить 27 років 7 місяців.

Страховий стаж для визначення права з урахуванням п. 3.1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 27 років 11 місяців 28 днів.

До страхового стажу не зараховано:

- період роботи з 18.04.1991 по 15.11.1995 згідно з трудовою книжкою від 26.08.1979, оскільки запис про звільнення завірено печаткою УРСР;

- період трудової діяльності з квітня по липень 2022 року відповідно до довідки від 28.10.2024 № 1665, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про даний період.

Для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 18.04.1991 по 15.11.1995 необхідно надати уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи та довідку про реорганізацію.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Відповідно трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 26.08.1979 р. , вбачається, що

Тячівський "Райагробуд"

- з 18.04.1991 р. - принятий на роботу лаборантом підсобного виробництва (Наказ №18-к від 18.044.91)

- 15.11.1995 - звільнений з роботи у звязку зі скороченням штату п.1 ст. 40 КЗоТ України ( Наказ №42-к від 15.11.1995)

Записи містять відбиток печатки , підписані та наявні ініціали уповноваженої особи.

Мотиви та норми права застосовані судом

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України від 09.07.2003 р. №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу роботи з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 р.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Визначаючись щодо доводів відповідачів про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду з з 18.04.1991 по 15.11.1995 pp., оскільки запис про звільнення у трудовій книжці НОМЕР_1 скріплений печаткою УРСР. суд зазначає наступне.

Постановою Держкомтруда СРСР 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі Інструкція №162), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Як встановив суд, у трудовій книжці ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 26.08.1979 р. , містяться відомості про те, що позивач у період з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 працювала в Тячівський "Райагробуд".

Суд зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

При цьому суд також бере до уваги те, що обставини, які слід встановити у цій справі, значно віддалені у часі, а також враховує відсутність вини позивача, оскільки обов`язок належного оформлення підтверджуючих стаж документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

При цьому, твердження відповідача про те, що період з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 р. зарахувати до страхового стажу не можливо у зв`язку з тим, що запис про звільнення завірено печаткою УРСР, не ґрунтуються на жодній нормі законодавства. Положення постанови Президії Верховної Ради України «Про заходи щодо забезпечення виконання вимог дозвільної системи» та Інструкції про порядок видачі дозволів на виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом МВС України від 18.10.1993 №643, не містять положень про не чинність фактично існуючих печаток та штампів.

Крім того, суд враховує, що в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 26.08.1979 р. також наявні записи №8-9відповідно до яких позивач працювала з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 р. у Тячівському "Райагробуд". Цей період є неперервним.

При цьому відповідачі не надали суду жодних доказів, що відомості, які містяться в трудових книжках позивача, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку трудові книжки позивача недійсними також не визнавалась.

Отже, період з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 р. слід зарахувати до страхового стажу позивача.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №18 від 12.11.2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та його слід скасувати.

Розглядаючи позовні вимоги щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням періоду його роботи у Тячівському районному державному будівельно-ремонтному об`єднанні "Райагробуд" з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 р. суд зазначає, що для їх задоволення також відсутні підстави з огляду на передчасність таких вимог, оскільки пенсійним органом наразі ще не здійснено зарахування позивачу до страхового стажу всіх періодів роботи.

Після виконання рішення суду щодо зарахування позивачу стажу, у органу Пенсійного фонду України в силу вимог закону виникають підстави для прийняття рішення про призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача в цій частині є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2024 про призначення пенсії за віком.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ( пл. Народна, 4, м. Ужгород, 88008, ) , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ( 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити .

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №18 від 12.11.2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ( 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а, )

зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до страхового стажу період роботи у Тячівському районному державному будівельно-ремонтному об`єднанні "Райагробуд"

з 18.04.1991 р. по 15.11.1995 р. згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.08.1979 р.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а, ) з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2024 про призначення пенсії за віком.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ( 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова