Справа № 140/6275/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6275/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

адвокат Каверін Сергій Миколайович, діючи в інтересах ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (далі також Військова частина НОМЕР_1 , відповідач) у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з лютого 2016 року по день фактичної виплати 14.03.2025;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з лютого 2016 року по день фактичної виплати 14.03.2025.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у період з січня 2016 року по серпень 2017 року включно ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ); а з вересня 2017 року по вересень 2018 року - у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_3 ).

Під час проходження військової служби у зазначений період ОСОБА_1 належним чином не здійснювалось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення. Зокрема, з інформації відображеної в довідці-розрахунку виплаченої/невиплаченої індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.07.2015 по 31.08.2017 та в довідці-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.09.2017 по 30.09.2018 позивачу нараховано до виплати заборгованість з індексації грошового забезпечення у загальній сумі 4735,51 грн.

Вказана заборгованість виплачена відповідачем лише 04.03.2025. Разом з тим відповідачем не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати із лютого 2016 року по день її фактичної виплати 14.03.2025.

Не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив та вказав, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація втрати частини доходів нараховується та виплачується за період невиплати періодичних платежів, тобто безпосередньо за той період, у який вони підлягали виплаті.

Зазначає, що позивачу нараховано до виплати заборгованість з індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та у військовій частині НОМЕР_3 з 01.07.2015 по 01.03.2018. Тобто, сума нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення є розміром недоплаченого позивачу грошового забезпечення у період проходження військової служби з 01.07.2015 по 01.03.2018.

Відтак, на переконання відповідача, заявлений у позовній заяві період з 02.03.2018 по 14.03.2025 не підлягає до задоволення.

Натомість, період після виплати періоду перерахунку (02.03.2018 року) по день фактичної виплати належних позивачу сум (14.03.2025) не є тим часом, за який у розумінні Закону №2050- III та Порядку №159, підлягає виплата компенсація втрати частини доходів. У цьому випадку мова йде про несвоєчасну виплату позивачу сум, належних до виплати при звільненні, за що для роботодавця настає окрема відповідальність, передбачена зокрема КЗпП України.

Таким чином відповідач вважає доводи позовної заяви ОСОБА_1 безпідставними, а тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 у період з січня 2016 по серпень 2017 року проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), а у період з вересня 2017 по вересень 2018 у НОМЕР_2 прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_3 ).

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №8-ОС від 06.01.2025 «Про особовий склад» з головним сержантом ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та останнього звільнено з військової служби за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 та згідно пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов1язок і військову службу» (а.с.9).

Відповідно до довідки-розрахунку Військової частини НОМЕР_1 заборгованість по виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по серпень 2017 року включно становить 2867,30 грн (а.с.7).

Згідно із довідки-розрахунку НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військової частини НОМЕР_3 ) №315 від 26.02.2025 сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.09.2017 по 30.09.2018 становить 1868,21 грн (а.с.7 зворот).

У відповідь на адвокатський запит представника позивача, листом №09/6637-25-Вх/212 від 28.05.2025 відповідач повідомив, що 14.03.2025 ОСОБА_1 виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 4 498 грн 73 коп., а саме: за період з 01.07.2015 по 31.08.2017 військовою частиною НОМЕР_1 нараховано 2 867 грн 30 коп., з 01.09.2017 по 01.03.2018 військовою частиною НОМЕР_3 нараховано 1 868 грн 21 коп. Загальна сума нарахування 4 735 грн 51 коп., військовий збір 236 грн 78 коп. Сума, зарахована на картковий рахунок 4 498 грн 73 коп. (а.с.6 зворот).

14.03.2025 Військовою частиною НОМЕР_1 перераховано в користь позивача 4498,73 грн заборгованості з індексації грошового забезпечення, що підтверджується випискою з банківської картки ОСОБА_1 (а.с.8).

Разом з тим, відповідачем в порушення ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Не погоджуючись із вищезазначеною бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із положеннями ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-III від 19.10.2000 (далі - Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За ст. 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Норми аналогічного змісту містяться також у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Відповідно до п. 3 Порядку №159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно із ст. 3 Закону №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та нарахування доходів (в тому числі, за рішенням суду). При цьому виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися в день виплати основної суми доходу.

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону №2050-III).

Використане у ст. 3, 4 Закону №2050-III формулювання доводить, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, та означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Суд зазначає, що компенсація частини втраченого доходу виплачується не з моменту постановлення судового рішення, на підставі якого такий дохід фактично виплачено, а саме з часу, коли у особи виникло право на отримання такого доходу.

При цьому, виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі №826/8319/16 та від 18.07.2023 у справі №200/10663/21.

Як було встановлено судом вище, відповідно до довідки-розрахунку Військової частини НОМЕР_1 заборгованість по виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по серпень 2017 року включно становить 2867,30 грн.

Згідно із довідки-розрахунку НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військової частини НОМЕР_3 ) №315 від 26.02.2025 сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.09.2017 по 30.09.2018 становить 1868,21 грн.

Виплату вказаної заборгованості проведено відповідачем 14.03.2025, що підтверджується копією банківської виписки та не заперечується самим відповідачем.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20 сформував правову позицію згідно якої аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону №2050-III та Порядку №159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати доходу громадянам провести їх компенсацію у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.

Крім того, судова палата у вищевказаній постанові зазначила, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-III не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону №2050-III, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом №2050-III і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.

Таким чином, врахувавши вищенаведену правову позицію Верховного Суду у постанові від 02.04.2024 року у справі №560/8194/20, суд приходить висновку, що невиплата відповідачем компенсації втрати частини доходу разом з виплатою позивачу заборгованості (суми індексації грошового забезпечення) слід вважати відмовою у виплаті такої компенсації.

Отже зважаючи на те, що в рамках розгляду даної справи встановлено наявність факту несвоєчасної виплати позивачу індексації його грошового забезпечення, останній має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків такої виплати.

Водночас, щодо періоду, за який відповідачу належить нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Так, наведене судом правове регулювання свідчить про те, що компенсація втрати частини доходів нараховується та виплачується за період невиплати періодичних платежів, тобто безпосередньо за той період, у який вони підлягали виплаті.

Як випливає із наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військової частини НОМЕР_3 ) №315 від 26.02.2025 (а.с.7 зворот) заборгованість індексації грошового забезпечення позивача в сумі 1868,21 грн нарахована за період з 01.09.2017 по 01.03.2018.

В свою чергу, відповідно до довідки-розрахунку Військової частини НОМЕР_1 заборгованість з виплати позивачу індексації грошового забезпечення в сумі 2867,30 грн становить суму щомісячних сум такої індексації за період з січня 01.01.2016 по 31.08.2017 (а.с.7).

Відтак саме за цей період невиплати позивачу індексації його грошового забезпечення (з 01.01.2016 по 01.03.2018) належить виплатити компенсацію втрати частини доходів.

Таким чином, оскільки виплата індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 відбулася лише 14.03.2025, у даній справі встановлено порушення строків виплати позивачу індексації грошового забезпечення, а також, з огляду на те, що разом з виплатою індексації відповідачем не виплачено позивачу компенсацію втрати частини доходу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, з урахуванням дня фактичної виплати 14.03.2025.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 14.03.2025.

Судові витрати позивачем не понесені, тому підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, з урахуванням дня фактичної виплати 14.03.2025.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, з урахуванням дня фактичної виплати 14.03.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 02 вересня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя Н. В. Стецик