Справа № 140/6124/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6124/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач) у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2024, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін березень 2018 року, та індексацію-різниці, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2024, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін березень 2018 року, та індексацію-різницю, відповідно до абзаців 4, 5. 6 пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він з 30.07.2002 проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 . Вказує, що відповідач починаючи з березня 2018 року по 31.12.2024 не виплачує йому індексацію-різницю грошового забезпечення.

У відповідь на його письмовий запит відповідач повідомив, що проводив виплату індексації його грошового забезпечення з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.12.2024, проте взагалі не виплачував за вказаний період індексацію-різницю.

Позивач стверджує, що така поведінка відповідача не відповідає приписам Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, а тому просив суд задовольнити його позов.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування цієї позиції вказав, що з березня 2018 року сума індексації грошового забезпечення підлягає виплаті у тому випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка. Оскільки величина індексу споживчих цін з 01.03.2018 по 31.12.2024 не перевищила порогу індексації у розмірі 103 відсотка, тому індексація грошових доходів населення не проводиться. Отже, на переконання відповідача, позивач не набув права на індексацію грошового забезпечення.

Щодо вимоги позивача про виплату в його користь індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2024, вважає таку вимогу передчасною, оскільки наразі триває спір щодо суми індексації грошового забезпечення позивача з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу, без чого неможливо правильно обрахувати суму можливої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в березні 2018 року, та, як наслідок, встановити право позивача на отримання індексації-різниці.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 30.07.2002 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями з його послужного списку (а.с.13-14).

У відповідь на письмове звернення позивача від 14.05.2025, відповідач своїм листом за вих. №624/фс від 14.05.2025 повідомив, що індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 нараховувалась здійснювалася із застосуванням базового місяця - березень 2018 року і за вказаний період була нарахована на загальну суму - 22 486,87 грн., про що зазначено в картках особових рахунків за 2015-2023 роки. Індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 не нараховувалась по причині зупинення дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 нараховувалась із застосуванням базового місяця березень 2018 року і за вказаний період була нарахована на загальну суму - 775,15 гривень, про що зазначено в картках особового рахунку за 2024-2025 (а.с.15-16).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Преамбулою Закону України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ) передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

За змістом статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1282-XII (зі змінами, внесеними Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою, другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону №1282-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлено Порядком №1078.

Як визначено пунктом 1-1 Порядку №1078 (зі змінами, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пунктом 5 Порядку №1078 (у редакції Постанови №1013, застосовується з 01.12.2015) установлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

З прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №1013 істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Зокрема, якщо раніше для обчислення індексу споживчих цін враховувався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови №1013 таким місяцем став місяць підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування. Крім того, якщо раніше місяць підвищення (базовий місяць) визначався в разі, коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.

Посадові оклади військовослужбовців встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова №1294), яка набрала чинності 01.01.2008 та була чинна до 01.01.2018.

Тобто з 01.01.2016 по 28.02.2018 місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення, є січень 2008 року.

В постановах від 10.09.2020 у справі №200/9297/19-а, від 20.04.2022 у справі №420/3593/20, від 12.05.2022 у справі №200/7006/21 Верховний Суд зазначив, що відповідно до положень Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до встановлення нових розмірів посадових окладів військовослужбовців в березні 2018 року на підставі Постанови №704.

Натомість після прийняття Постанови №704 (набрала чинності 01.03.2018) «базовим місяцем» для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

При цьому згідно з абзацом першим пункту 5 Порядку №1078 у зв`язку з набранням чинності Постановою №704 індекс споживчих цін за березень 2018 року приймається за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, тому передбачені Законом №1282-XII підстави для індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року були відсутні. Право на проведення індексації грошових доходів у військовослужбовців з урахуванням базового місяця березень 2018 року виникло лише в грудні 2018 року.

Суд зазначає, що абзацом вісімнадцятим пункту 3 Закону України від 03.11.2022 №2710-IX «Про Держаний бюджет України на 2023 рік» установлено зупинити на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Вказана норма Закону є чинною та неконституційною не визнавалася.

Таким чином, з 01.01.2023 в умовах дії воєнного стану на законодавчому рівні було обмежено нарахування і виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення), отже підстави для зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за 2023 рік відсутні.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в січні 2024 року становив 100,4 %, в лютому 2024 року становив 100,3 %, в березні 2024 року 100,5 %, в квітні 2024 року - 100,2 %, в травні 2024 року 100,6 %, в червні 2024 року - 102,2 %.

Вказані відсоткові показники індексу інфляції свідчать про те, що індексацію слід проводити з 01.08.2024, як першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Як слідує з листа відповідача №624/фс від 14.05.2025 індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 нараховувалась здійснювалася із застосуванням базового місяця - березень 2018 року і за вказаний період була нарахована на загальну суму - 22 486,87 грн., про що зазначено в картках особових рахунків за 2015-2023 роки. Індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 не нараховувалась по причині зупинення дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 нараховувалась із застосуванням базового місяця березень 2018 року і за вказаний період була нарахована на загальну суму - 775,15 гривень, про що зазначено в картках особового рахунку за 2024-2025.

З карток особового рахунку військовослужбовця за 2018-2024 судом встановлено, що ОСОБА_1 була виплачена індексація грошового забезпечення, а саме: у грудні 2018 року у сумі 71,08 грн, у лютому 2019 року у сумі 71,08 грн, у квітні 2019 року у сумі 205,55 грн, у травні 2019 року у сумі 134,47 грн, у липні 2019 року у сумі 268,94 грн, у серпні-грудня 2019 року у сумі 206,72 грн, у січні-липні 2020 року у сумі 216,51 грн, у серпні-грудні 2020 року у сумі 226,29 грн, у січні 2021 року у сумі 233,81 грн, у лютому-квітні 2021 року у сумі 331,42 грн, у травні-липні 2021 року у сумі 415,41 грн, у серпні 2021 року у сумі 540,03 грн, у жовтні 2021 року у сумі 540,03 грн, у листопаді 2021 року у сумі 1080,06 грн, у грудні 2021 року у сумі 1103,22 грн, у лютому 2022 року у сумі 563,19 грн, у березні-травні 2022 року у сумі 672,35 грн, у червні 2022 року у сумі 913,01 грн, у липні 2022 року у сумі 1017,21 грн, у серпні 2022 року у сумі 1066,00 грн, у вересні-листопаді 2022 року у сумі 1281,80 грн, у грудні 2022 року у сумі 1424,80 грн, у січні 2023 року у сумі 1470,83 грн, у вересні-грудні 2024 у сумі 130,20 грн, у січні 2025 254,35 грн (а.с.17-24).

Таким чином, з карток особового рахунку позивача слідує, що відповідач у спірний період відповідно до норм чинного та той час законодавства здійснював нарахування та виплату позивачу поточної індексації його грошового забезпечення.

А тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на Військову частину НОМЕР_1 обов`язку щодо проведення перерахунку позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2024.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексацію-різниці відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд враховує наступне.

У наведених положеннях Порядку №1078 мова йде про індексацію, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

За загальним правилом індексація в місяці підвищення заробітної плати/грошового забезпечення проводиться шляхом порівняння суми підвищення та суми поточної індексації, зокрема, якщо в результаті такого порівняння сума підвищення зарплати/грошового забезпечення: більше суми індексації, то зарплату/грошове забезпечення в цьому місяці не індексують; менше суми індексації, то в цьому місяці необхідно розрахувати індексацію, як різницю між сумою можливої індексації (яка могла бути нарахована в місяці підвищення доходу) та сумою підвищення.

У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.03.2018 відбулось підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.

Для правильного застосування абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 необхідно встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення друге абзацу п`ятого пункту 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Указані висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі №320/8554/21, від 11.05.2023 у справі №260/6386/21, а тому враховуються при вирішенні цієї справи.

Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260, що був чинним до 07.06.2018, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Інструкція №260).

Пункт 2 розділу І Інструкції №260 у первинній редакції передбачав, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Відповідно до пункту 1.9 вказаної Інструкції грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Тобто фактично в картці особового рахунку військовослужбовця відображено у березні 2018 року виплату грошового забезпечення за лютий 2018 року, в свою чергу у квітні 2018 року за березень 2018 року.

Судом встановлено, що грошове забезпечення позивача за лютий 2018 становило 11831,22 грн (посадовий оклад 1040,00 грн, оклад за військовим званням 125,00, надбавка за вислугу років 407,75 грн, надбавка (НВООВЗ) 786,37 грн, премія 4992,00 грн, щомісячна додаткова винагорода 4504,27 грн, оплата за доступ до державної таємниці 156,00 грн); за березень 2018 12419,96 грн (посадовий оклад 4650,00 грн, оклад за військовим званням 1340,00, надбавка за вислугу років 2695,50 грн, надбавка (НВООВЗ) 868,55 грн, премія 2357,55 грн, оплата за доступ до державної таємниці 697,50 грн).

Таким чином, дохід позивача за березень 2018 року в порівняні з лютим 2018 року збільшився на 588,74 грн (12419,96 грн -11831,22 грн).

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн) (вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №520/6243/22).

Отже, розмір підвищення доходу позивача за березень 2018 року (588,74 грн) є меншим від суми можливої індексації в березні 2018 року (4463,15 грн), а різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу дорівнює: 3874,41 грн (4463,15 грн 588,74 грн.).

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року становить 3874,41 грн.

Зважаючи на викладене, відповідач повинен був нараховувати та виплачувати позивачу індексацію-різницю щомісячно, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Водночас суд зазначає, що абзацом вісімнадцятим пункту 3 Закону України від 03.11.2022 №2710-IX «Про Держаний бюджет України на 2023 рік» установлено зупинити на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Вказана норма Закону є чинною та неконституційною не визнавалася.

Таким чином, з 01.01.2023 в умовах дії воєнного стану на законодавчому рівні було обмежено нарахування і виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення), отже підстави для зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за 2023 рік відсутні.

З карток особового рахунку військовослужбовця слідує, що відповідач у спірний період здійснював виплату лише поточної індексації, індексацію-різницю не виплачував.

Отже, оскільки чергового підвищення тарифних ставок (окладів) за спірний період не відбулося, враховуючи, що в 2023 році призупинено виплату індексації грошового забезпечення, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно в періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно не нараховував та не виплачував позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення в розмірі, розрахованому відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, а тому таку бездіяльність відповідача слід визнати протиправною та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, а в частині позовних вимог за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 слід відмовити.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача про передчасність вимоги позивача про стягнення в його користь індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2024, оскільки наразі триває спір щодо суми індексації грошового забезпечення позивача з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу, без чого неможливо правильно обрахувати суму можливої індексації грошового забезпечення.

Судом встановлено, що у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по лютий 2018 року без застосування базового місяця - січень 2008 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі №140/36029/23 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно без врахування базового місяця січня 2008 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №140/36029/23 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі №140/36029/23 повернуто.

Відтак вказане рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі №140/36029/23 набрало законної сили відповідно до положень частини 2 статті 255 КАС України, а тому жодного спору між сторонами щодо суми індексації грошового забезпечення на даний момент не існує.

Суд зазначає, що у межах спірних правовідносинах судом не визначається конкретний (фіксований) розмір індексації-різниці на виплату якого мав право позивач.

В даному випадку, вказаний висновок обґрунтовано тим, що розрахунок розміру спірної індексації є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходить службу і який виплачував йому грошове забезпечення.

В даному випадку, суд констатує, що у період з 01.03.2018 по 31.12.2024 індексація-різниця належним чином позивачеві не нарахована, доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

А тому суб`єкт владних повноважень у межах наданих йому повноважень має виконати свій обов`язок по нарахуванню та виплаті позивачу індексації-різниці грошового забезпечення, врахувавши при її обчисленні усі складові грошового забезпечення позивача за березень та лютий 2018 року.

При вирішенні спору суд відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 19.07.2019 року у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі №825/694/17 відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Отже, не нарахування відповідачами індексації грошового забезпечення у встановленому розмірі порушує право позивача на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком відповідача.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат не надано, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно із застосуванням щомісячної індексації-різниці відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язати військову частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно із застосуванням щомісячної індексації-різниці відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 02 вересня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Н. В. Стецик