Справа № 686/19990/25
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/379/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі Гайдуку А.С., за участю позивача та представника Куца І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2025 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №5075270 від 26.06.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення так, як зазначена постанова порушує його законні права та інтереси тому звернувся до суду про відновлення своїх прав.

Ухвалою суду від 17 липня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

22.07.2025 року протокольною ухвалою Управління патрульної поліції у Хмельницькій області за клопотанням представника позивача замінено на належного відповідача Департамент патрульної поліції.

30.07.2025 року відповідачем подано відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч.5 ст.261 КАС України.

Позивач та представник у судове засідання з`явилися, підтримали позовні вимоги та надали пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Позивач пояснив суду, що 26.06.2025 року не керував транспортним засобом та не порушував проїзду перехрестя проте, авто керував ОСОБА_2 .

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце, не з`явився у судове засідання та не повідомив суд про причину неявки.

Дослідивши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, заслухавши думку учасників процесу суд вважає, що поданий позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено виходячи з даних постанови, що під час виконання своїх службових обов`язків інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області лейтенантом поліції Шкробтак Арнтемом Володимировичем 26.06.2025 року виявлено, що позивач керуючи транспортним засобом «Hyundai Santa FE» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Хмельницькому вул. Староконстянтинівське шосе 2 км проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 (е) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Постановою серії ЕНА №5075270 від 26.06.2025 року інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області лейтенантом поліції Шкробтак Арнтемом Володимировичем Управління патрульної поліції в Хмельницькій області позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративного стягнення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу у розмірі 510 грн.

З даних медичних висновків №1111-РРМ4-29ХР-А5ЕА від 10.07.2025 року та №1111-9РКЕ-С4ВС-4А94 від 30.06.2025 року підтверджується, що позивач з 30.06. по 08.07.2025 року та з 10.07.2025 року до 13.07.2025 року перебував на лікарняному отже суд вважає, що строк звернення до суду щодо оскарження зазначеної постанови, підлягає поновленню тому клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статі 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У справі про адміністративне правопорушення відеозапис з камер спостереження може бути долучений як доказ, якщо його отримано законним шляхом та він відповідає вимогам допустимості і належності. Зазвичай, для отримання відеозаписів звертаються до відповідних служб або власників камер, або ж подають клопотання до суду.

Фактично цими нормами встановлено дві головні процесуальні вимоги до всіх доказів, невідповідність яким ставить хрест на використанні відеозапису як доказу. Ці вимоги належність (наявність інформації, що має значення для правильного вирішення справи) і допустимість (законне отримання цієї інформації з дозволеного джерела).

Суд зобов`язаний перевірити про що свідчить відео та, як воно отримане (належність до справи й допустимість).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув справу №524/1284/17 та встановив, що відеозапис, поданий Управлінням патрульної поліції на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Вимогами ст..40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд вважає, що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, відповідачем, не надано.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) вносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову дату розгляду справ; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, окрім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення правопорушення позивачем так, як з представленого відео доказу відповідачем, та беручи до уваги показання свідка ОСОБА_2 допитаного у судовому засіданні, не можливо достовірно стверджувати факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та проїзду позивачем перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора.

Тому, суд вважає, що матеріали справи не містять, а відповідачами не надано достатніх доказів порушення позивачем вимог п.2.7.3 (е) ПДР України. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Крім цього, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні докази вчинення позивачем правопорушення, встановленого статтею 122 ч. 2 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що не містить доказів вчинення правопорушення позивачем, крм цього, оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення, а доводи відповідача не спростовують позиції позивача.

Згідно частини 1статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

З огляду на положення ст. 132, 139 КАС України, у разі задоволення позовних вимог із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, зокрема ті, що пов`язані за сплатою судового збору, відтак суд вважає за доцільне стягнути із бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача дані витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, слід задоволити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5075270 від 26.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.143 КАС України судовий збір у розмірі 605.60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2,3,5,72-77,241-246, 257- 258, 260, 268 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕНА №5075270 від 26.06.2025 року винесену інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області лейтенантом поліції Шкробтаком Артемом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України визнати протиправною та скасувати, справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сергій Стефанишин