Справа № 240/2496/25
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2496/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Дмитро Михайлович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 31 січня 2025 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 / надалі позивач/ із позовною заявою, в якій просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №771/06-30-24-10/ від 11.11.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку;

1.2. зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи, зі ставкою 5 % з 30.09.2024.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зареєструвався як фізична особа-підприємець 24.10.2022 через портал «Дія» та обрав спрощену систему оподаткування третьої групи зі ставкою 5 %, вказавши основним видом діяльності КВЕД 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку». Під час реєстрації система не повідомляла про невідповідність цього виду діяльності спрощеній системі оподаткування. Позивач подавав податкові декларації за 2023 рік, перший квартал, перше півріччя та третій квартал 2024 року, відображаючи діяльність за КВЕД 61.90, і жодних зауважень від Головного управління ДПС у Житомирській області не було. Позивач зазначив, що камеральна перевірка, проведена відповідачем, та рішення від 11.11.2024 про анулювання його реєстрації як платника єдиного податку ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм Податкового кодексу України. Cтверджує, що надання послуг доступу до мережі Інтернет, яке він здійснює, прямо дозволено для третьої групи платників єдиного податку. Також посилається на внесення його до Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг НКЕК як постачальника послуг доступу до мережі Інтернет (код IA.S1). Позивач вважає, що відповідач перевищив повноваження, а рішення про анулювання є протиправним, оскільки законодавство не передбачає анулювання реєстрації на підставі камеральної перевірки.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 27 травня 2025 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

4. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 11.11.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

5. Зобов`язано Головне управління ДПС у Житомирській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в реєстрі платників єдиного податку з 30.09.2024 шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

6. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7 . Апелянт ГУ ДПС в Житомирській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

8. Апелянт зазначив, що за результатами камеральної перевірки, проведеної 02.10.2024, складено акт №20176/06-30-24-10, який встановив, що позивач здійснював діяльність за КВЕД 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку», що, на думку відповідача, заборонено для платників єдиного податку відповідно до Закону України «Про електронні комунікації» від 16.12.2020. Апелянт вказав, що позивач перебував на третій групі єдиного податку з 24.10.2022 по 13.11.2022 за ставкою 5 %, з 14.11.2022 по 31.07.2023 за ставкою 2 %, а з 01.08.2023 знову за ставкою 5 %. Перевірка встановила, що позивач надавав послуги доступу до мережі Інтернет, які підпадають під заборону спрощеної системи оподаткування. Посилається на лист Міністерства фінансів України від 15.05.2024, який підтверджує неможливість застосування спрощеної системи для постачальників електронних комунікаційних послуг. На підставі акту перевірки прийнято рішення №771/06-30-24-10 від 11.11.2024 про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку з 30.09.2024. Апелянт вважає свої дії законними, а рішення суду першої інстанції помилковим.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. ОСОБА_1 з 24.10.2022 перебуває на обліку Головного управління ДПС у Житомирській області як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності КВЕД 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку», номер запису 000220206.

10. З 24.10.2022 по 13.11.2022 позивач перебував на третій групі єдиного податку зі ставкою 5 %. З 14.11.2022 по 31.07.2023 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-ІХ позивач перейшов на третю групу єдиного податку зі ставкою 2 %. З 01.08.2023 позивач повернувся до сплати єдиного податку за ставкою 5 %.

11. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку позивач був внесений до Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг як постачальник послуг доступу до мережі Інтернет (код виду послуг IA.S1).

12. Головне управління ДПС у Житомирській області 02.10.2024 провело камеральну перевірку позивача щодо дотримання вимог перебування на спрощеній системі оподаткування. За результатами перевірки складено акт №20176/06-30-24-10, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснював діяльність за КВЕД 61.90, яка заборонена для платників єдиного податку відповідно до Закону України «Про електронні комунікації» від 16.12.2020.

13. Позивач 08.11.2024 подав заперечення до акту камеральної перевірки, на що Головне управління ДПС у Житомирській області відповіло листом №23873/6/06-30-24-02, підтвердивши свою позицію щодо неможливості застосування спрощеної системи оподаткування для постачальників електронних комунікаційних послуг. У листі зазначено, що з набранням чинності Закону України «Про електронні комунікації» 01.01.2022 платники податків, які надають такі послуги, не мають права перебувати на спрощеній системі оподаткування.

14. На підставі акту перевірки апелянтом 11.11.2024 прийнято рішення №771/06-30-24-10 про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку з 30.09.2024.

15. Вважаючи рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №771/06-30-24-10/ від 11.11.2024 протиправним, позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

16. Апелянт зазначив, що за результатами камеральної перевірки, проведеної 02.10.2024, складено акт №20176/06-30-24-10, який встановив, що позивач здійснював діяльність за КВЕД 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку», що, на думку відповідача, заборонено для платників єдиного податку відповідно до Закону України «Про електронні комунікації» від 16.12.2020. Апелянт вказав, що позивач перебував на третій групі єдиного податку з 24.10.2022 по 13.11.2022 за ставкою 5 %, з 14.11.2022 по 31.07.2023 за ставкою 2 %, а з 01.08.2023 знову за ставкою 5 %. Перевірка встановила, що позивач надавав послуги доступу до мережі Інтернет, які підпадають під заборону спрощеної системи оподаткування. Посилається на лист Міністерства фінансів України від 15.05.2024, який підтверджує неможливість застосування спрощеної системи для постачальників електронних комунікаційних послуг. На підставі акту перевірки прийнято рішення №771/06-30-24-10 від 11.11.2024 про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку з 30.09.2024. Апелянт вважає свої дії законними, а рішення суду першої інстанції помилковим.

17. Позивач вказав, що він зареєструвався як фізична особа-підприємець 24.10.2022 через портал «Дія» та обрав спрощену систему оподаткування третьої групи зі ставкою 5 %, вказавши основним видом діяльності КВЕД 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку». Під час реєстрації система не повідомляла про невідповідність цього виду діяльності спрощеній системі оподаткування. Позивач подавав податкові декларації за 2023 рік, перший квартал, перше півріччя та третій квартал 2024 року, відображаючи діяльність за КВЕД 61.90, і жодних зауважень від Головного управління ДПС у Житомирській області не було. Позивач зазначив, що камеральна перевірка, проведена відповідачем, та рішення від 11.11.2024 про анулювання його реєстрації як платника єдиного податку ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм Податкового кодексу України. Cтверджує, що надання послуг доступу до мережі Інтернет, яке він здійснює, прямо дозволено для третьої групи платників єдиного податку. Також посилається на внесення його до Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг НКЕК як постачальника послуг доступу до мережі Інтернет (код IA.S1). Позивач вважає, що відповідач перевищив повноваження, а рішення про анулювання є протиправним, оскільки законодавство не передбачає анулювання реєстрації на підставі камеральної перевірки.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

20. Відповідно до п.291.3 ст.291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

21. Відповідно до абз.3 п.299.10 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

22. Підпунктом 298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

23. Згідно з п.299.11 ст.299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

24. Згідно з абз.8 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють: діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

25. Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

26. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

27. Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1. ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

28. Предметом камеральної перевірки також можуть бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3)своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні"; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;

29. Тобто камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником податків вимог податкового законодавства на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях та інших документах податкової звітності, одержаних від платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

30. Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

31. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

32. Предметом спору у цій справі є правомірність прийняття апелянтом рішення №771/06-30-24-10/ від 11.11.2024 про анулювання реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку.

33. Вказане рішення прийнято на підставі акта про результати камеральної перевірки від 02.10.2024 №20176/06-30-24-10.

34. Колегія суддів зазначає, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках, при цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови Верховного суду від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 у справі №813/4266/17).

35. Тобто приписами Податкового кодексу України не передбачено можливість проведення контролюючим органом камеральної перевірки з питань дотримання платником єдиного податку третьої групи умов перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

36. Отже, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

37. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постанові від 18.03.2025 у справі №610/21398/24.

38. Натомість матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки, а з спірного рішення вбачається, що воно прийнято на підставі акту про результати камеральної перевірки, що суперечить вищенаведеним положенням ПК України та позиціям Верховного Суду.

39. У постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

40. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що грубе порушення контролюючим органом процедури прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а саме прийняття такого всупереч вимогам ПК України за наслідками камеральної перевірки, а не документальної, є самостійною та достатньою підставою для визнання такого рішення протиправним та його скасування.

41. Поряд із цим, оцінивши обставини та підстави прийняття спірного рішення, колегія суддів також зазначає таке.

42. За висновками апелянта підставою прийняття оскаржуваного рішення було встановлення актом камеральної перевірки здійснення ФОП ОСОБА_1 видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, чим порушено абз.8 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України.

43. При цьому, згідно з абз.8 п.291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку третьої групи суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

44. Тобто законодавцем визначено підстави, за наявності яких суб`єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку третьої групи, а саме, які здійснюють діяльність з надання послуг поштового зв`язку (крім кур`єрської діяльності), телефонного зв`язку (фіксованого з проводним та безпроводним доступом, рухомого), з надання іншим особам послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

45. Єдиним органом виконавчої влади, який має повноваження встановлювати види та опис електронних комунікаційних послуг є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (НКЕК).

46. Клас 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку» розділу 61 «Телекомунікації (електрозв`язок)» КВЕД ДК 009:2010 включає такі види господарської діяльності, як надання спеціалізованих телекомунікаційних додатків, таких як супутниковий трекінг (визначення місцезнаходження через супутник), комунікаційна телеметрія (техніка вимірювання відстані), та експлуатацію радіолокаційних станцій; експлуатацію супутникових терміналів, функціонально пов`язаних з однією або більше наземними телекомунікаційними системами та здатними передавати й одержувати дані від супутникових систем; надання доступу до мережі Інтернет через мережі, встановлені між клієнтами та інтернет-провайдерами, що не належать або контролюють ISP, таких як комутований доступ до мережі Інтернет тощо; надання телефонного зв`язку та доступу до мережі Інтернет в загальнодоступних будівлях; надання телекомунікаційних послуг за допомогою існуючих телекомунікаційних з`єднань: передавання голосу в реальному часі через інтернет-протокол (VOIP) та перепродаж телекомунікаційних послуг (наприклад, купівля та перепродаж ємності мережі без надання додаткових послуг).

47. З 01.01.2022 набрав чинності Закон України «Про електронні комунікації» (далі - Закон №1089-IX), який визначає правові та організаційні основи державної політики у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, а також права, обов`язки та відповідальність фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у відповідній діяльності або користуються електронними комунікаційними послугами.

48. Відповідно до визначень, наведених у частині 1 статті 2 Закону №1089-IX:

- послуга доступу до мережі Інтернет - електронна комунікаційна послуга, що забезпечує доступ до мережі Інтернет і можливість логічного з`єднання з кінцевими точками мережі Інтернет незалежно від технології, що застосовується в електронній комунікаційній мережі, і кінцевого (термінального) обладнання, що використовується (пункт 80);

електронна комунікаційна послуга - послуга, що полягає в прийманні та/або передачі інформації через електронні комунікаційні мережі, крім послуг з редакційним контролем змісту інформації, що передається за допомогою електронних комунікаційних мереж і послуг (пункт 27);

- постачальник електронних комунікаційних послуг - суб`єкт господарювання, який фактично надає та/або має право надавати електронні комунікаційні послуги на власних мережах та/або на мережах інших постачальників електронних комунікаційних послуг (пункт 87);

- постачальник електронних комунікаційних мереж - суб`єкт господарювання, який надає послуги доступу до електронної комунікаційної мережі, що знаходиться в його володінні, та до пов`язаних з нею засобів, або з використанням віртуальних мереж (пункт 85);

- оператор електронних комунікацій (оператор) - суб`єкт господарювання, який володіє, здійснює експлуатацію та управління електронними комунікаційними мережами та/або пов`язаними засобами; у разі постачання електронних комунікаційних мереж оператор вважається також постачальником електронних комунікаційних мереж; у разі постачання електронних комунікаційних послуг оператор вважається також постачальником електронних комунікаційних послуг (пункт 70).

49. Відповідно до статті 16 Закону №1089-IX суб`єкти господарювання, які мають намір здійснювати господарську діяльність як постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг, повинні протягом місяця від початку такої діяльності надіслати до регуляторного органу повідомлення про початок здійснення діяльності у сфері електронних комунікацій (далі Повідомлення).

50. У повідомленні зазначається вид та опис електронних комунікаційних послуг. Інформація вноситься до Повідомлення шляхом проставляння суб`єктом господарювання відмітки навпроти найменування відповідного виду послуг чи доступу. У разі відсутності в орієнтовному переліку видів електронних комунікаційних послуг, затвердженому регуляторним органом, послуги, яку надає суб`єкт господарювання, вид та опис такої послуги надаються в довільній формі.

51. За приписами статті 17 Закону №1089-IX регуляторний орган (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (далі - НКЕК) включає ці відомості та веде Реєстр постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг в електронному вигляді за встановленими ним порядком та формою.

52. Згідно з ч.2 ст.19 Закону №1089-IX право власності та право на технічне обслуговування і експлуатацію електронних комунікаційних мереж може належати будь-якій фізичній особі - підприємцю або юридичній особі, незалежно від форм власності, які є резидентами України. Надання електронних комунікаційних мереж та послуг на території України є виключним правом юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих відповідно до законодавства (резиденти України).

53. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку від 20.04.2022 №30 «Питання ведення реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.05.2022 за №502/37838 (зі змінами), затверджено Порядок ведення реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг та його форму, а також Орієнтовний перелік видів електронних комунікаційних послуг.

54. Таким чином, при поданні такого повідомлення суб`єкт господарювання самостійно визначає необхідний перелік видів електронних комунікаційних послуг згідно з Орієнтовним переліком, а в разі відсутності в Орієнтовному переліку послуги, яку надає суб`єкт господарювання, вид та опис такої послуги надаються ним в довільній формі.

55. На підставі поданих суб`єктами господарювання повідомлень, НКЕК веде в електронному вигляді Реєстр постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг, за встановленими нею порядком та формою. Постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг у встановленому порядку отримують витяги з Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг, які зокрема містять інформацію про код, вид та опис електронних комунікаційних послуг та код юридичних осіб за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України.

56. Єдиним ресурсом, де відображаються актуальні дані про постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг, в тому числі про надання того чи іншого виду послуг у сфері електронних комунікацій, є Реєстр постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг (далі - Реєстр). Документом, який може підтвердити право суб`єкта господарювання на надання того чи іншого виду послуг у сфері електронних комунікацій, є Витяг з Реєстру, наданий уповноваженими посадовими особами НКЕК.

57. У відповідності до витягу з Реєстру, долученого позивачем до справи, він надає послугу доступу до мережі Інтернет таких видів:

- код виду послуги IA.S1 - послуга, що забезпечує доступ до мережі Інтернет і можливість логічного з`єднання з кінцевими точками мережі Інтернет незалежно від технології, що застосовується в електронній комунікаційній мережі, і кінцевого (термінального) обладнання, що використовується, з використанням мережі фіксованого зв`язку;

58. В орієнтовному переліку видів електронних комунікаційних послуг містяться такі визначення:

- послуги доступу до мережі Інтернет (код послуги IA.S1) - послуга, що забезпечує доступ до мережі Інтернет і можливість логічного з`єднання з кінцевими точками мережі Інтернет незалежно від технології, що застосовується в електронній комунікаційній мережі, і кінцевого (термінального) обладнання, що використовується;

- послуга технічного обслуговування і експлуатації електронних комунікаційних мереж (код послуги OS.S1)

- послуга з підтримки у працездатному стані обладнання електронних комунікаційних мереж в процесі його експлуатації, при якому воно здатне виконувати задані функції, зберігаючи задані значення параметрів у межах, які встановлені в нормативно-технічній документації; експлуатації електронних комунікаційних мереж.

59. В офіційному узагальненому роз`ясненні, яке міститься в Рішенні НКЕК від 03.04.2024 №170 «Про надання офіційного узагальненого роз`яснення щодо деяких питань визначення видів електронних комунікаційних послуг», наведено види електронних комунікаційних послуг, які максимально відповідають видам діяльності, зазначеним у п.п.8 п.п.291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України, зокрема, це:

- послуга міжособистісної електронної комунікації з використанням нумерації, Код послуги - ІС.S1;

- послуга технічного обслуговування і експлуатації електронних комунікаційних мереж, Код послуги - OS.S1.

60. Виходячи із матеріалів справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом не доведено факту здійснення позивачем такого виду діяльності як OS.S1: «Послуга технічного обслуговування і експлуатації електронних комунікаційних мереж» чи IC.S1 «Послуга міжособистісної електронної комунікації з використанням нумерації». Натомість позивач долученими доказами довів, що види діяльності, які він здійснює, не підпадають під дію абз.8 п.п.291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України.

61. Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування немає.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

62. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

63. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

64. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

65. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

66. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

67. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ГУ ДПС в Житомирській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.