Справа № 420/5244/22
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5244/22
02 вересня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Харченко Ю. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву заявника ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року адміністративний позов - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно із довідкою Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області від 31 січня 2022 р. № 33/36-5134. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із довідкою Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області від 31 січня 2022 р. № 33/36-5134 з 01.12.2019 року, з урахуванням вже виплачених сум.

27.08.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява від заявника ОСОБА_1 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 420/5244/22, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на його користь суми нарахованої доплати до пенсії за період з 01.12.2019 по день проведення перерахунку в сумі 173024,48 грн.

Вказана заява обґрунтована ним, що з дати набрання законної сили по теперішній час рішення не виконане відповідачем у повному обсязі. Згідно з випискою боргу відповідача на виконання рішення суду було лише розраховано суму доплати за період з 01 грудня 2019 року по серпень 2022 року, яка складає 173024,48 грн., проте не виплачена.

Розглянувши заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5244/22, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого КАС України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів щодо реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений спосіб. Тобто, фактично здійснюється заміна одного заходу примусового виконання іншим.

Порядок виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

В свою чергу, встановлення зміни способу і порядку виконання судового рішення не може мати на меті зміну судового рішення по суті, а має, на думку суду, забезпечити порядок виконання судового рішення шляхом визначення послідовності і змісту виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов`язків суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Отже, суд звертає увагу на те, що під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняттям судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, встановлених раніше. Суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас, зміст поданої заяви та її прохальна частина вказує не на зміну способу та порядку виконання судового рішення, а прийняття нового із зазначенням конкретної суми стягнення, що при цьому, не було предметом дослідження судом під час прийняття рішення у даній справі.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як зазначено судом вище, зважаючи на зміст резолютивної частини рішення суду та дані виконавчого листа, конкретне визначення суми коштів до виплати позивачеві не було предметом спору.

Початковий період для дій, щодо виплати визначений, а кінцевий на момент розгляду справи - ні, що унеможливлювало здійснення розрахунку.

Подаючи до суду заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, шляхом стягнення з боржника на користь стягувача коштів в сумі - 173024,48 грн. заявник фактично просить змінити та розширити резолютивну частину рішення від 19 травня 2022 року, та, як наслідок, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що не є можливим, оскільки суперечитиме положенням чинного процесуального законодавства.

Окім того, у зв`язку з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279, починаючи з 1 квітня 2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України.

При цьому, частиною 1 статті 3 Закону України Про гарантії держави, щодо виконання судових рішень встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно із пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Таким чином, у будь-якому випадку виконання рішень суду, щодо виплат з державного бюджету виконується у порядку черговості, у тому числі відносно виконання рішень зобов`язального характеру, щодо виплат з бюджету, які повинен здійснити боржник - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

У постанові Верховного Суду від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18 зазначено наступне: Колегія суддів зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не знаходяться на його рахунках.

Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку № 1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду, у тому числі, у даній справі № 420/5244/22 залежить від наявності відповідного бюджетного фінансування, зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, позаяк така процесуальна дія у жодному разі не вплине на більш скоріше фінансування державою витрат по виплаті заборгованості пенсії, у тому числі, відносно позивача.

За наведених обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви заявника про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі № 420/5244/22, в порядку ст. 378 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 378 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заявника ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Харченко Ю. В.