Справа № 160/33167/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33167/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року (суддя Луніна Олена Станіславівна ) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 70 від 08.07.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу роботи період роботи з 18.06.1980 по 21.04.1982, згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 27 грудня 1979 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV з дня, що настає за днем досягнення нею пенсійного віку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 70 від 08.07.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу роботи період роботи з 18.06.1980 по 21.04.1982, згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 27 грудня 1979 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.02.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, з врахуванням висновків суду у цій справі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 29.02.2024 звернулася до ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності ця заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області, яким прийнято рішення № 70 від 07.03.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутністю необхідного страхового стажу 21 рік та відсутністю необхідних сканованих сторінок паспорту. Також вказаним рішенням не зараховано період роботи з 18.06.1980 по 21.04.1982, оскільки має виправлення дати наказу про звільнення.

ОСОБА_1 30.06.2024 повторно звернулась до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком, до якої було додано, окрім іншого, довідки від 24.04.2024 № 172,172-а, від 26.04.2024 № А-АП-БФ/0081, видані АТ «Апатіт».

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Довідки від 24.04.2024 № 172,172-а та від 26.04.2024 № А-АП-БФ/0081, видані АТ «Апатіт» (російська федерація), не взято до уваги, оскільки дійсність довідок не засвідчена проставленням компетентними органами спеціального штампу апостиля.

Вважаючи протиправним вказане рішення, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам сторін, суд апеляційної інстанції зазначає, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 рокі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Також врахував, що згідно з частиною другою статті 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992, укладеною між Україною і РФ, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. В ст. 11 вказаної Угоди зазначено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації. Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 Україна, як держава учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року не стосуються періодів трудової діяльності осіб, що мали місце до 01.01.2023. За наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Натомість суд апеляційної інстанції звертає увагу, що довідки від 24.04.2024 № 172,172-а, та від 26.04.2024 № А-АП-БФ/0081 видані АТ «Апатіт» (російська федерація) після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 у 2024 році, під час повномасштабної війни рф проти України, а тому відповідач правомірно не прийняв їх як належні документи.

Водночас суд звертає увагу, що згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 27.12.1979 ОСОБА_1 у період з 18.06.1980 по 21.04.1982 працювала на «Балаклавському хімічному заводі» на посаді «лаборант 4 розряду», підставою не зарахування вказаного періоду слугувало виправлення дати наказу при звільнення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 цього ж Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документам, на підставі якого органи ПФУ перевіряють наявність трудового стажу особи, є трудова книжка.

Дослідивши записи трудової книжки НОМЕР_1 від 27.12.1979 позивача, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що візуальне спостереження не дає можливості беззаперечно стверджувати, що в даному випадку наявне саме виправлення, а не особливості почерку особи, яка заповнювала трудову книжку, адже за висновком суду датою наказу № 623 про звільнення є 10.04.1982.

Таким чином суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вказаний відповідачем недолік трудової книжки є лише припущенням та не може бути підставою для не зарахування періоду роботи позивача до страхового стажу.

Відтак спірний період роботи підлягає зарахуванню до трудового стажу позивача на підставі трудової книжки серія НОМЕР_1 від 27 грудня 1979 року.

Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.

Разом з цим рішення суду першої постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та підлягає зміні в частині мотивів його прийняття.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року в адміністративній справі № 160/33167/24 змінити в частині мотивів його прийняття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 02 вересня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 02 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров