Справа № 160/34879/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34879/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року (суддя Ніколайчук С.В.) в адміністративній справі

за позовом Комунального підприємства «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1402 від 22.07.2024 про віднесення Комунального підприємства «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Комунальне підприємство «Софіївське» Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позов задоволено.

Представником позивача 24.01.2025 подано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 6 500 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року заяву задоволено частково. Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні заяви представника позивача повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, адже матеріалами справи не підтверджено належними доказами отримання позивачем послуг адвоката та сплати цих послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 3-6 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду першої інстанції низку доказів, відповідно до яких загальна сума понесених витрат складає 6 500,00 грн.

Не є обґрунтованими доводи апелянта, що подані документи не підтверджують фактичне отримання адвокатських послуг, адже з матеріалів справи вбачається, що позовна заява та інші процесуальні документи у справі № 160/34879/24 підписані та подані адвокатом.

У свою чергу суд першої інстанції, враховуючи, що дана справа є адміністративною справою незначної складності та Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є бюджетною установою та фінансується за рахунок Державного бюджету України, та з урахуванням воєнного стану в країні, дійшов висновку, що стягнення витрат на правничу допомогу буде становити надмірний тягар для відповідача, порушуючи принцип пропорційності, тому в даному випадку судові витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню та стягненню з відповідача у розмірі 4 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок обґрунтованим та розсудливим, а доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують.

При цьому колегія суддів повторно звертає увагу апелянта, що процесуальний закон визначає, що відшкодуванню підлягають витрати, яка сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Відтак неподання до суду першої інстанції доказів сплати гонорару адвоката, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні заяви.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що процесуальний закон допускає зменшення суми витрат, заявлених до відшкодування, за обґрунтованим клопотанням відповідача. Звільнення відповідача від обов`язку відшкодування судових витрат на користь позивача процесуальний закон не допускає.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що додаткове рішення ухвалене судом першої інстанції з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в адміністративній справі № 160/34879/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 02 вересня 2025 року та може бути оскаржена у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 02 вересня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова