Справа № 688/2840/25
Суддя: Цідик А. Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/2840/25
№ 2-а/688/33/25
Рішення

Іменем України

01 вересня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Цідик А.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кілікевич І.П.,

представника позивача Кукурудзи М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нього було прийнято постанову № 915 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до цієї постанови, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 постановлено накласти на позивача штраф у сумі 34000 грн. В постанові зазначено, що директору КУП Понінківська селищна рада ОСОБА_1 було направлено для отримання розпорядження т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 74 від 15.03.2025, відповідно до якого працівник підприємства повинен був з`явитися до 19.03.2025 до 10.00 год, для уточнення військово-облікових даних. ОСОБА_1 отримав вказане розпорядження 18.03.2025, про що поставив особистий підпис.

Від КУП Понінківської селищної ради надійшов лист за вих. № 007 від 19.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому ОСОБА_1 повідомив, що оповістити працівника неможливо, так як він у відпустці без збереження заробітної плати в період з 14.03.2025 по 13.04.2025 відповідно до наказу № 0006 від 12.03.2025.

Станом на 09.05.2025 розпорядження № 74 не виконано, військовозобов`язаний працівник підприємства до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув, так як не був належним чином оповіщений.

ОСОБА_1 , як керівник та посадова особа порушив вимоги ст. 16 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 38, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, що тягне за собою порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Позивач зазначив, що 18 березня 2025 року на підставі розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 №74 від 15.03.2025 року він видав наказ №008 «Про оповіщення працівника та його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 », де з поміж іншого наказано оповістити про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 «19» березня 2025 року на 10:00 працівника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , покрівельник КУП «Понінківська селищна рада». Довести наказ до відома працівника до «18» березня 2025 року.

Однак працівник ОСОБА_3 не був ознайомлений із вказаним наказом, оскільки перебував у відпустці без збереження заробітної плати з 14.03.2025 на підставі його заяви від 12.03.2025, тому наказ не містить його підпису, що підтверджується актом №2 про відсутність підпису в наказі №008 від 18.03.2025.

19 березня 2025 року листом за вих. №007 ОСОБА_1 повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 , що згідно розпорядження №74 оповіщення ОСОБА_2 про необхідність прибуття для уточнення військово-облікових даних не проведено, у зв`язку з перебуванням особи у відпустці без збереження заробітної плати. До листа додано копію наказу.

Згідно наказу про надання відпустки №006 від 12.03.2025, ОСОБА_2 , покрівельнику підприємства, надано відпустку без збереження заробітної плати із 14.03.2025 по 14.04.2025, тривалістю 32 календарних днів.

Позивач не заперечує факт отримання розпорядження №74 від ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак ним було зроблено усі необхідні дії у визначений строк, з метою оповіщення працівника: видав наказ про оповіщення та повідомив відповідний ТЦК та СП про результати оповіщення у визначений строк.

За таких обставин вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, просив поновити строк для оскарження постанови, скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 15.05.2025, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено штраф у розмірі 34000 грн, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив відзив до суду та просив поновити строк для його подання.

У відзиві на позов зазначено, що керівник підприємства ОСОБА_1 не забезпечив своєчасне оповіщення і прибуття працівника, який залучався до виконання обов`язку щодо мобілізації відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

А саме позивач не довів до відома працівника під особистий підпис наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, шляхом направлення працівнику, який перебував у відпустці, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.06.2025 позовна заява залишена без руху. Ухвалою суду від 04.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 14.07.2025. Ухвалою суду від 14.07.2025 за клопотанням представника позивача витребувано докази та судове засідання відкладено на 01.09.2025. 19.08.2025 до суду надійшов відзив на позов та докази, які витребовував суд.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 15.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято постанову № 915 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до цієї постанови, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 постановлено накласти на позивача штраф у сумі 34000 грн. В постанові зазначено, що директору КУП Понінківська селищна рада ОСОБА_1 було направлено для отримання розпорядження т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 74 від 15.03.2025, відповідно до якого працівник підприємства повинен був з`явитися до 19.03.2025 до 10.00 год, для уточнення військово-облікових даних. ОСОБА_1 отримав вказане розпорядження 18.03.2025, про що поставив особистий підпис.

Від КУП Понінківської селищної ради надійшов лист за вих. № 007 від 19.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому ОСОБА_1 повідомив, що оповістити працівника неможливо, так як він у відпустці без збереження заробітної плати в період з 14.03.2025 по 13.04.2025 відповідно до наказу № 0006 від 12.03.2025.

Станом на 09.05.2025 розпорядження № 74 не виконано, військовозобов`язаний працівник підприємства до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув, так як не був належним чином оповіщений.

ОСОБА_1 , як керівник та посадова особа порушив вимоги ст. 16 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 38, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, що тягне за собою порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

4.Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 235 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягає, зокрема у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не носить характеру триваючого, а є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

5.Оцінка суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

У позовній заяві позивач зазначає про те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 11.06.2025 та до суду його адвокат звернувся з незначним пропуском строку 23.06.2025.

Беручи до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 2-3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови випливає суть обвинувачення ОСОБА_1 , яке полягає в тому, що він, як керівник підприємства не забезпечив своєчасне оповіщення і прибуття працівника, який залучався до виконання обов`язку щодо мобілізації відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оборону України», підприємства, установи та організації усіх форм власності здійснюють згідно із законодавством заходи щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Статтею 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що підприємства, установи і організації зобов`язані забезпечувати своєчасне оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів із подальшою компенсацією витрат за здійснення такого процесу з Державного бюджету України, яка здійснюється не пізніше ніж через місяць після подання відповідного звернення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 131 щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Отже, указаними нормами передбачений обов`язок керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснювати оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та забезпечувати здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Установлено і учасниками справи не оспорюється, що позивач обіймає посаду директора Комунального унітарного підприємства Понінківської селищної ради.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач довів, що позивач не виконав свій обов`язок щодо своєчасного оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації в порядку передбаченому чинним законодавством.

З матеріалів справи видно, що позивач не направляв працівнику наказ про оповіщення, а обмежився повідомленням відповідного ТЦК про перебування працівника у відпустці, тобто не дотримався алгоритму дій, визначених Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, чим вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Керуючись ст.ст. 77, 121-122, 139, 246, 268-269, 271, 286 КАС України, ст.ст. 7, 251, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Алла ЦІДИК