Справа № 280/10944/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 280/10944/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2025 року (головуючий суддя Татаринов Д.В.)

в адміністративній справі №280/10944/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 26.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21.12.2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації», яким ОСОБА_1 притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, 40 260 гривень;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 утриману суму відшкодування шкоди відповідно до наказу від 21.12.2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21.03.2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації», яким ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності в сумі завданої шкоди від нестачі майна вказаного в протоколі від 19.03.2024 року №1 - 820 889,76 грн, в тому числі кратності 33 033,36 грн.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 утриману суму відшкодування шкоди відповідно до наказу від 21.03.2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації».

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується з висновками інвентаризації та службового розслідування, що стали підставою для притягнення головного сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, такі висновки є хибними та не відповідають об`єктивним відомостям та даним, у тому числі викладеним у акті та наказах про результати службового розслідування. Вказує, що у матеріалах службового розслідування та акті службового розслідування не наведені докази наявності у діях позивача конкретних порушень вимог законодавства та службових обов`язків, які перебувають безпосередньо у причинному зв`язку із виявленою нестачею майна, а також у чому полягає причинний зв`язок між цими порушеннями та виявленою нестачею майна у Військовій частині НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України. Також, вказує, що всупереч вимог Порядку № 608 службова перевірка у відношенні позивача не проводилась, натомість службове розслідування призначено без попередньої службової перевірки та перевірки інформації щодо вчинення позивачем правопорушення та з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування. Також, зазначає, настання матеріальної відповідальності пов`язано законодавцем із таким складом протиправного діяння, структурними елементами якого є:

1) виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або виконання військовослужбовцем службових обов`язків;

2) настання збитків, зокрема у формі нестачі майна;

3) існування прямого безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між діянням військовослужбовця та виникненням збитків;

4) вина військовослужбовця у настанні збитків. Враховуючи наведене, лише за одночасного доведення належними доказами наявності всіх чотирьох вищезазначених умов для притягнення особи до матеріальної відповідальності можливе притягнення військовослужбовця до одного з видів матеріальної відповідальності. При цьому, дискреція командира у виборі виду матеріальної відповідальності не є необмеженою, а повинна ґрунтуватись на вимогах закону, який в свою чергу пов`язує настання повної та підвищеної матеріальної відповідальності саме із умисними протиправними діями військовослужбовця, наслідком яких стала втрата військового майна. Позивач вважає, що в його діях відсутні будь-які порушення, а тому, зазначене в свою чергу виключає правомірність притягнення позивача до неповної та повної та повної матеріальної відповідальності у зв`язку із недоведеністю вини у настанні збитків чи умислу військовослужбовця завдання збитків. Просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що порушень з боку відповідача вимог Закону 160-IX під час притягнення позивача до відповідальності судом під час розгляду даної справи не встановлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що вину ОСОБА_1 в нестачі не встановлено. Зазначає, що матеріали інвентаризації містять письмові пояснення ОСОБА_1 стосовно встановлених у протоколі комісії обставин. Зокрема, вказаними матеріалами не надано оцінку та, фактично, проігноровано той факт, що з початку повномасштабного вторгнення російських військ, а саме з 24.02.2022р. за усним наказом начальника служби РАО, зброя, боєприпаси, оптичні прилади та інше майно РАО, видавалися особовому складу в/ч НОМЕР_1 по книзі обліку майна РАО, виданого в тимчасове користування або прийнятого для зберігання номер 232 (доп.) від 29.11.2011, по тимчасовим накладним, а також шляхом запису видачі на зворотній стороні прибуткових документів. У зв`язку з тим, що служба РАО не оформлювала або оформлювала, але невчасно фінансові документи на видачу та приймання майна, то видачу та приймання майна головний сержант ОСОБА_2 здійснював у вищевказаний спосіб. Головний сержант ОСОБА_2 зазначив в поясненні список військовослжубовців, яким було видано РАО по книзі обліку майна РАО, виданого в тимчасове користування або прийнятого для зберігання. номер 232 (доп) від 29.11.11 та станом на 16.02.2024 не списано.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відзиві заявив клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, також подав клопотання про відеоконференцію.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

За правилами частини 6 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до п.п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 3 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Зважаючи на те, що оскаржене рішення ухвалено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а також те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконфенції. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України на посаді начальника складу начальника групи зберігання відділення інженерно-технічного забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02.11.2023 року №990-АГ «Про проведення інвентаризації у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України» проведено річну інвентаризацію станом на 01.10.2023 року з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом їх зіставлення з фактичною наявністю майна у НОМЕР_2 Прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

В ході проведення інвентаризації майна служби паливо-мастильних матеріалів, автомобільної та бронетанкової служби, служби ракетно артилерійського озброєння (того майна яке розміщується при управлінні прикордонного загону та рахується за начальниками складів) виявлено нестачу майна:

автомобільної та бронетанкової служби на суму 916172,54 грн;

служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 654574,85 грн, та надлишки майна даної служби на загальну суму 27 827,89 грн.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, 40260 гривень притягнуто начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення головного сержанта ОСОБА_3 .

З урахуванням відзиву на позов вказаний наказ до відома позивача не доводився, оскільки з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ доведення наказу до винної особи під підпис є обов`язковим лише у випадку притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності за результатами проведення службового розслідування.

Також, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 29.02.2024 року №201-АГ «Про позапланову інвентаризацію» наказано провести позапланову інвентаризацію майна номенклатури автомобільної та бронетанкової служби, служби ракетно-артилерійського озброєння відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення станом на 01.03.2024 року.

Позивач до початку проведення інвентаризації надав розписку голові інвентаризаційної комісії такого змісту:

«до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на матеріальні цінності здано в бухгалтерську службу і всі матеріальні цінності, що надійшли на мою відповідальність оприбутковано, а ті, що вибули, списано».

За підсумками інвентаризації встановлено надлишок на загальну суму 9 893грн., нестачі на загальну суму 996 852,41 грн.

Також, встановлено порушення вимог статей 11, 16, 30, 37 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.12.2004 року, №24/10304, пунктів 1, 5, 8 статті 9, розділу ІІІ Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» начальником складу начальником групи зберігання відділення технічного забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 .

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21.03.2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації» ОСОБА_1 за нестачу військового майна та заподіяну шкоду державі притягнуто до повної матеріальної відповідальності в сумі завданої шкоди від нестачі майна вказаного в протоколі від 19.03.2024 року №1 820 889,76 грн, в тому числі кратності 33 033,36 грн (пункт 9 наказу).

Згідно відзиву на позов докази ознайомлення позивача із вказаним наказом до суду надані бути не можуть через те, що через постійні передислокації підрозділу які пов`язані з виконанням бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України віднайти відомість доведення наказу не вдалося.

12.04.2024 року від начальника відділення технічного забезпечення майора ОСОБА_4 на адресу відповідача надійшов рапорт від 12.04.2024 року №06.2.6/6343/24-Вн, про те, що під час проведення пошукових заходів частину майна, яке рахувалося втраченим на момент проведення інвентаризації було знайдено.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.04.2024 року №360-АГ «Про призначення службового розслідування» за фактом виявлення майна, яке рахувалось втраченим під час проведення інвентаризації майна номенклатури РАО та відповідності його бухгалтерським облікам, призначено службове розслідування.

Відповідно до висновку службового розслідування, проведеного за фактом виявлення майна, яке рахувалось втраченим під час проведення інвентаризації майна номенклатури РАО та відповідність його бухгалтерським облікам нестачу, яка рахувалася за начальником складу начальником групи зберігання відділення технічного забезпечення головним сержантом ОСОБА_5 у розмірі 787 059 грн. 40 коп. вважається недійсною, з врахуванням знайденого майна та її видачею нестача залишається 321 688 грн. 89 коп.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15.04.2024 року №374-АГ «Про підсумки службового розслідування» визначено внести зміни до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 280-АГ від 21.03.2024 року «Про підсумки інвентаризації».

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.04.2024 року №376-АГ «Про внесення змін до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.03.2024 року № 280 - АГ», до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.03.2024 року № 280 АГ «Про підсумки інвентаризації» внесено зміни, за нестачу військового майна та заподіяну шкоду державі притягнути до повної матеріальної відповідальності начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 в сумі завданої шкоди від нестачі майна вказаного в протоколі від 19.03.2024 року № 1 361 919 грн. 19 коп., в тому числі кратність 40 230 грн 30 коп.».

На виконання наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.04.2024 року №376-АГ «Про внесення змін до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.03.2024 року № 280 - АГ» начальником відділу озброєння та інженерно технічного забезпечення підполковником ОСОБА_6 доведено даний наказ під особистий підпис до позивача, що підтверджується відомістю доведення до особового складу вимог наказу від 16.04.2024 року №376-АГ.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.12.2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» головному бухгалтеру начальнику фінансово економічного відділу (бухгалтерської служби) наказано стягнути розмір завданої шкоди з начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення головного сержанта ОСОБА_7 шляхом стягнення суми завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення до повного погашення суми завданої шкоди.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.03.2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації» головному бухгалтеру начальнику фінансово економічного відділу (бухгалтерської служби) наказано утримати з грошового забезпечення ОСОБА_1 завдану шкоду від нестачі військового майна.

З урахуванням відзиву на позов, довідки про доходи позивача від 27.12.2024 року, а також Архівної відомості № 1 за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, вищезазначені утримання проводились з моменту видання відповідачем наказів.

Позивач вважає протиправними накази відповідача стосовно підсумків інвентаризації, з урахуванням яких позивача притягнуто до відповідальності, а також стягнення з відповідача коштів за вказаними наказами.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який діє до сьогодні.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року №548-XIV.

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (військові частини).

Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями

Відповідно статті 3 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України (Дисциплінарний статут), затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року №551-XIV.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (ст.84 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до положень статті 85 Дисциплінарного статуту порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни.

При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач посилається на порушення відповідачем Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджено Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608.

В той же час вказаний порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

При цьому, позивач, проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, тобто позивач є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, а відтак вищезазначений порядок свою дію на позивача не розповсюджує.

Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №533 (Положення № 533).

Згідно пунктів 1,2 Положення № 533 Адміністрація Державної прикордонної служби України (Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Адміністрація Держприкордонслужби у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Слід зазначити, що наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.09.2012 року № 755 затверджено Інструкцію про інвентаризацію військового майна у Державній прикордонній службі України (Інструкція №755), якою визначено:

- метою проведення інвентаризації є забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом їх зіставлення з фактичною наявністю військового майна, виявлення обсягів недостачі, надлишку та надлишкового військового майна, а також відображення результатів інвентаризації в інвентаризаційних описах за видами військового майна згідно із субрахунками бухгалтерського обліку та акті інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами з довідкою до акта (пункт 1.3);

- інвентаризація військового майна в органі Держприкордонслужби проводиться як планова, так і позапланова у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та в інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна (пункт 2.1);

- матеріально відповідальні особи до початку інвентаризації надають розписку голові інвентаризаційної комісії про те, що: всі прибуткові та видаткові документи на військове майно здані до фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби); майно, що надійшло на зберігання, оприбутковане, а те, що вибуло списано; дані книг, журналів та карток обліку військового майна за місцем його зберігання відповідають фактичній наявності (пункт 3.8 );

- результати інвентаризації за кожним видом військового майна відображаються в інвентаризаційному описі окремо за місцезнаходженням цього майна і за матеріально відповідальними особами (пункт 5.1);

- у разі виявлення за результатами інвентаризації надлишку або недостачі військового майна начальник органу Держприкордонслужби призначає службове розслідування з метою встановлення причин їх виникнення, розміру заподіяної шкоди та винних осіб. Службове розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб установлено в ході інвентаризації (пункт 6.5).

- рішення про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок недостачі військового майна, і про ступінь відповідальності винних осіб приймається на підставі матеріалів інвентаризації, під час проведення якої встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб, або результатів службового розслідування у встановленому законодавством порядку (пункт 6.6).

Матеріалами справи підтверджується, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02.11.2023 року №990-АГ «Про проведення інвентаризації у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України» проведено річну інвентаризацію станом на 01.10.2023 року, в ході якої виявлено нестачу майна автомобільної та бронетанкової служби на суму 916172,54 грн; виявлено нестачу майна служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 654574,85 грн, та надлишки майна даної служби на загальну суму 27 827,89 грн.

При цьому, в ході проведення інвентаризації було встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб.

Відтак, з урахуванням пункту 6.5 Інструкції № 755 обов`язкове призначення службового розслідування для притягнення позивача до обмеженої службової відповідальності за наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21.12.2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» не вимагалось.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 року №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Так, у відповідності до положень статті пункту 5 частини 1 статті 1 Закону № 160-ІХ пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність ( ч.1 ст.3 ЗУ № 160-ІХ).

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди ( ч.2 ст.3 ЗУ № 160-ІХ).

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Частиною 1 та 2 статті 7 Закону №160-ІХ передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.

У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Відповідно до частина 2 статті 8 Закону № 160-ІХ у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (ч.4 ст.8 ЗУ № 160-ІХ).

Частиною 1 статті 10 Закону №160-IX вказано, що відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами 3, 4 та 5 цієї статті та частиною 1 статті 12 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 13 Закону №160-IX стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством ( частина 1 статті 14 Закону №160-IX).

Матеріалами справи підтверджується, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02.11.2023 року №990-АГ «Про проведення інвентаризації у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України», з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом їх зіставлення з фактичною наявністю майна проведено інвентаризацію станом на 01.10.2023 року.

В силу пункту 3.8 Інструкції №755 до початку інвентаризації позивачем надано розписку голові інвентаризаційної комісії такого змісту:

«до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на матеріальні цінності здано в бухгалтерську службу і всі матеріальні цінності, що надійшли на мою відповідальність оприбутковано, а ті, що вибули, списано».

В ході проведення інвентаризації майна служби ракетно артилерійського озброєння (того майна яке розміщується при управлінні прикордонного загону та рахується за начальниками складів) виявлено, зокрема, нестачу майна служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 654574,85 грн, та надлишки майна даної служби на загальну суму 20 27827,89 грн.

За підсумками інвентаризації відповідачем встановлено неналежну організацію обліку, зберігання і видачі боєприпасів та засобів активної оборони, причини завдання шкоди, її розмір та винних осіб.

Відтак, відповідачем встановлено порушення вимог статей 11, 16, 30, 37 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.12.2004 року, №24/10304, пунктів 1,5,8 статті 9, розділу ІІІ Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» начальником складу начальником групи зберігання відділення технічного забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 .

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до інформації, що викладена в рапорті начальника служби пожежної безпеки №34/11164/23-Вн від 13.12.2023 року, відповідачу стало відомо, що в ході проведення інвентаризації майна служби паливо-мастильних матеріалів, автомобільної та бронетанкової служби, служби ракетно артилерійського озброєння (того майна яке розміщується при управлінні прикордонного загону та рахується за начальниками складів) виявлено нестачу майна:

автомобільної та бронетанкової служби на суму 916172,54 грн;

служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 654574,85 грн, та надлишки майна даної служби на загальну суму 27827,89 грн.

Підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів (військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування визначено Порядком проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, який затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.11.2021 року № 815 (Порядок № 815).

Пунктом 4 Розділу І та пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 815 передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є, зокрема,:

- наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків;

- виявлення фактів завдання шкоди;

Згідно пункту 7 Розділу І та пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 815 службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність правопорушення або події, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, його (її) обставини (час, місце) та наслідки;

- осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або спричинили їх виникнення;

- наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями (бездіяльністю) військовослужбовця;

- конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який учинив правопорушення;

- порушення вимог законодавства, організаційно-розпорядчих актів Адміністрації Держприкордонслужби, посадових інструкцій, які було допущено військовослужбовцем;

- ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення;

- форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до вчиненого;

- причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню;

- чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків;

- наявність шкоди та її розмір.

З метою перевірки відомостей, викладених у рапорті начальника служби пожежної безпеки №34/11164/23-Вн від 13.12.2023 року, з урахуванням пунктів 4, 7 Розділу І та пункту 1 Розділу ІІ Порядку №815, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.12.2023 року №1166-АГ «Про призначення службового розслідування», копія якого міститься в матеріалах справи, призначено службове розслідування.

Згідно висновку службового розслідування, копія якого також міститься в матеріалах справи, по інформації, що викладена в рапорті начальника служби пожежної безпеки від 13.12.2023 року №34/11164/23-Вн, в період з 15.12.2023 року по 22.02.2024 року, на підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.12.2023 року №1166-АГ «Про призначення службового розслідування» комісією проведено службове розслідування, у відповідності до вимог статей 84-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та «Порядку проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України», затвердженого наказом Міністерства внутрішні справ України від 08.11.2021 року №815.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що в діях, начальника складу начальника групи зберігання відділення інженерно-технічного забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону головного сержанта ОСОБА_3 є порушення вимог законів та інших керівних документів, а саме:

абзац 1 статті 11 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ «свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок»,

абзац 4 статті 11 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ «постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України»,

абзац 5 статті 11 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ «знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно»,

стаття 16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ «кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України».

Згідно розділу 2 посадової інструкції начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону, затвердженої наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 652-Аг від 09.08.2023 року, начальник складу начальник групи зберігання відповідає за забезпечення якісного зберігання майна та організацію правильного обліку майна.

Відповідно до розділу 4 посадової інструкції начальник складу - начальник групи несе відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом Збройних сил України за неякісне або несвоєчасне виконання посадових обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням служби.

Відповідно до статті 5 Закону 160-IX, якою врегульовано питання притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності, передбачено, що особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше 15-ти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше 15-ти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Частиною 1 статті 6 Закону 160-IX, якою врегульовано питання притягнення до повна та підвищена матеріальна відповідальність, передбачено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення законодавства та посадової інструкції позивача, комісією по проведенню службового розслідування встановлено факт порушення вимог статей 11,16 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, розділу ІІ посадової інструкції начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення затвердженої наказом начальника прикордонного загону від 09.08.2023 року №652-АГ, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.12.2004 року, №925 (гриф) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2005 року №24/10304 з боку начальника складу начальника групи зберігання відділення інженерно-технічного забезпечення головного сержанта Юрія БОХАНА, що виразилось у неякісному веденні обліків зброї та боєприпасів, що призвело до нестачі військового майна.

Також, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 27.02.2024 року №196-АГ «Про результати службового розслідування» за порушення вимог статей 11, 16 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, розділу ІІ посадової інструкції начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення затвердженої наказом начальника прикордонного загону від 09.08.2023 року №652-АГ, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.12.2004 року, №925 (гриф) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2005 року №24/10304, що виразилось у неякісному веденні обліків зброї та боєприпасів, що є під його матеріальною відповідальністю, у неякісному та несвоєчасному оформленні документів на списання зброї, боєприпасів, що призвело до нестачі військового майна, у відповідності до вимог 3 статті 55, пункту «ґ» статті 48 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України начальника складу начальника групи зберігання відділення інженерно-технічного забезпечення головного сержанта ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність».

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21.12.2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації», а також наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21.03.2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації» винесені відповідачем з урахуванням та у відповідності до вищезазначених нормативно-правових актів.

Слід зазначити, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за наслідками проведеної інвентаризації наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21.12.2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації», а також наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21.03.2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації», а не за підсумками службового розслідування, проведеного у квітні 2024 року, про неправомірність проведення якого у позові вказує позивач.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що і наказ «Про призначення службового розслідування» від 12.04.2024 року, винесення якого зумовлено знайденням частини майна, яке вважалось загубленим (втраченим), і висновок за результатами його проведення, і наказ про підсумки службового розслідування № 374-АГ від 15.04.2024 року прийнято після винесення оскаржуваних в даній справі наказів відповідача.

Окрім того, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, позивача притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності (за першим наказом) та повної матеріальної відповідальності (за другим наказом) у відповідності до статей 5,6 Закону 160-IX та з урахуванням наказу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16.04.2024 року № 376-АГ, яким внесено зміни до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.03.2024 року № 280-АГ, позивачу зменшено суму завданої шкоди від нестачі майна вказаного у протоколі від 19.03.2024 року № 1.

При цьому, порушень з боку відповідача вимог Закону 160-IX під час притягнення позивача до відповідальності - не встановлено.

Як наслідок, відсутні підстави для скасування оскаржуваних в даній справі наказів.

З огляду на те, що вимоги стосовно стягнення з відповідача утриманих сум відшкодування шкоди відповідно до оскаржуваних в даній справі наказів є похідними, то вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.08.2025 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова