Справа № 520/29584/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 вересня 2025 року № 520/29584/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головне управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002), третя особа: Ізюмське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківської області (пров. Георгіївський, буд.2, м. Ізюм, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64309) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 із використанням системи "Електронний суд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області () щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за його участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди з 24.06.2022 по 30.06.2022 та з 02.07.2022 по 23.08.2022, у розмірі до 100000 гривень, пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за його участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди з 24.06.2022 по 30.06.2022 та з 02.07.2022 по 23.08.2022, у розмірі до 100000 гривень, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням уже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при остаточному розрахунку при звільненні відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу додаткову грошову винагороду передбачену постановою КМУ №168 від 28.02.2022 у збільшеному до 100000 грн розмірі за періоди з 24.06.2022 по 30.06.2022 та з 02.07.2022 по 23.08.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Мельникову Р.В..

Ухвалою суду від 30.10.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Від представника Головного управління Національної поліції в Харківській області до суду надійшов відзив, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог повністю заперечував, оскільки ним позивачу здійснено всі належні йому виплати, також зазначено, що у періоди з 24.06.2022 по 30.06.2022 та з 02.07.2022 по 23.08.2022 позивачу була нарахована додаткова грошова винагорода у розмірі 30000 грн, підстав для виплати винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі відповідач не вбачає.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Лейтенант поліції ОСОБА_1 , 2001 р.н., (далі Позивач) в період з 16.08.2018 по 05.07.2024 проходив службу в Національній поліції України.

Протягом 2022 року ОСОБА_1 проходив службу у відділі поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - Ізюмське РУП ГУНП в Харківській області). Зазначене районне управління поліції є структурною одиницею Головного управління Національної поліції в Харківській області та немає власного коду в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України і знаходиться на фінансовому забезпеченні Головного управління НП в Харківській області.

Згідно з наказом ГУНП №298 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з виплатою компенсації за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки.

Листом ГУ НП в Харківській області від 10.10.2024 №Є-275/119/05/29-2024 ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода до 30000 грн, за 24.06.2022 по 27.07.2022 та з 28.07.2022 до 23.08.2022 виплачена. Інформації щодо виплати додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або заходах за зазначений період, а також за період з 01.01.2023 до 31.03.2023 та з 31.05.2024 до 01.06.2024, за здійснення яких розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 грн, до фінансового органу ГУНП в Харківській області від підрозділу не надходила.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За визначенням статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У пункті 1 цієї постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30.000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100.000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року № 793 в абзаці першому пункту 1 постанови КМУ № 168 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

У решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди поліцейським, на час виникнення спірних правовідносин (з 24.02.2022 року по 31.10.2022 року) не змінювався.

Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою КМУ №168, вказано і в пункті 2-1 цієї постанови, доповненому згідно з постановою КМУ від 07.07.2022 року № 793.

У постанові від 06.04.2023 року у зразковій справі № 260/3564/22, яка набрала законної сили, Верховний Суд дійшов висновку, що зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року № 793 змін до постанови № 168 у частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що встановлена постановою КМУ № 168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення поліцейських, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Суд зазначає, що спір у тій справі виник у зв`язку з невиплатою позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови КМУ № 168 у збільшеному до 100000 розмірі.

З цього приводу, суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 18.09.2023 року у справі № 420/6607/22, у якій висловлена позиція щодо застосування пункту 1 постанови КМУ № 168 у ситуації, коли поліцейський не виконував службових обов`язків, які витікають із завдань і повноважень поліції.

В означеній постанові Верховний Суд зазначив, що «системний і цільовий способи тлумачення пункту 1 Постанови № 168 у його взаємозв`язку з нормами статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» і приписами Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» дає Верховному Суду підстави для висновку, що додаткова винагорода є видом грошового забезпечення поліцейського, яке виплачується йому за період проходження служби під час дії воєнного стану. Ця винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії російської федерації проти України. Тому статус поліцейського сам по собі автоматично не забезпечує особі права на отримання додаткової винагороди. Обставини, які унеможливлюють нарахування й виплати поліцейському зазначеної винагороди можуть бути різними, проте мають бути пов`язаними із фактичним невиконанням службових обов`язків без поважних причин».

Отже Верховний Суд пов`язав виплату додаткової винагороди не суто зі статусом поліцейського, але із виконанням цим поліцейським у межах своїх повноважень завдань поліції у забезпеченні і здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.

З метою врегулювання питань нарахування та виплати додаткової винагороди та збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, затверджено Методичні рекомендації щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 23.03.2022 року № 355-1/ВС.

Відповідно до п. 2 розділу І Методичних рекомендацій виплата винагороди здійснюється органом, установою за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду на підставі наказів такого органу, установи. Видання наказу здійснюється щомісяця не пізніше 28 числа (до завершення воєнного стану).

Згідно п. 3 розділу І Методичних рекомендацій розрахунковий місячний період для виплати винагород визначається з 24 лютого по 25 березня, а в подальшому з 26-го числа поточного місяця на наступні 30 днів періоду дії воєнного стану. У разі, якщо воєнний стан у розрахунковому місячному періоді визначений у меншій кількості календарних днів, ніж розрахунковий місячний період, то розмір винагород визначається шляхом ділення їхніх місячних розмірів на кількість календарних днів, коли був воєнний стан у розрахунковому місячному періоді.

Відповідно до п. 5 розділу І Методичних рекомендацій додаткова винагорода виплачується в межах асигнувань, передбачених в кошторисі органу, установи.

Згідно п. 1 розділу II Методичних рекомендацій додаткова винагорода встановлюється пропорційно та виплачується поліцейським за календарний період проходження служби в розрахунковому місячному періоді з урахуванням умов щодо періодів, які не враховуються до періоду, за який може бути встановлена винагорода згідно з розділом IV цих Методичних рекомендацій.

Відповідно до п. 2 розділу II Методичних рекомендацій додаткова винагорода встановлюється, ураховуючи кількість календарних днів проходження служби, крім періодів, зазначених у пункті 1 розділу IV цих Методичних рекомендацій. Обрахунок додаткової винагороди проводиться шляхом ділення місячного розміру додаткової винагороди 30 000 на кількість календарних днів у розрахунковому місячному періоді дії воєнного стану та множення на кількість днів проходження служби за виключенням періодів, зазначених у п. 1 розділу IV.

Згідно п. 3 розділу II Методичних рекомендацій для оформлення наказу про встановлення додаткової винагороди керівниками структурних підрозділів або відокремлених підрозділів органу (установи) поліції подаються списки поліцейських з пропорційно обрахованим розміром винагороди, що пропонується до встановлення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Методичних рекомендацій додаткова винагорода не встановлюється поліцейським за період, зокрема, відсутності за місцем знаходження органу (підрозділу), закладу, установи з незаконних причин.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Методичних рекомендацій збільшена додаткова винагорода (до 70000 грн додатково до додаткової винагороди) установлюється та виплачується поліцейським, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі дії (заходів) за фактичний час виконання ними цих службових обов`язків.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Методичних рекомендацій збільшена додаткова винагорода виплачується пропорційно часу участі в діях (заходах) у розрахунковому місячному періоді здійснення дій (заходів) під час воєнного стану, що обраховується за час фактичної участі в діях (заходах).

Перелік дій (заходів) з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної, до забезпечення яких можуть залучатися поліцейські, визначений в додатку 2 до цих Методичних рекомендацій.

Обрахунок персонального розміру збільшеної додаткової винагороди кожного поліцейського проводиться шляхом ділення розрахункового місячного розміру збільшеної додаткової винагороди (з урахуванням пункту 3 розділу І) на кількість календарних днів у розрахунковому місячному періоді дії воєнного стану та множення на кількість днів безпосередньої участі в бойових діях (заходах) і на коригувальний коефіцієнт. У разі залучення до служби на добу, розрахунок добового часу зараховується як два календарних дні, у якому доба почалася та закінчилася.

Розміри коригувальних коефіцієнтів до розрахунку включаються згідно з додатком 2 до цих Методичних рекомендацій.

Як вбачається з витягів з Журналів №2-4 та Журналу том 1 залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану, участі в забезпеченні національної безпеки на території Харківської області та виконання завдань територіальної оборони ВП "1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, про залучення інспектора секторі реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (а.с.18-26), у період з 03.06.2022 до 27.07.2022, з 28.07.2022 до 23.09.2022, з 24.09.2022 до 21.10.2022 здійснював несення служби у складі групи реагування патрульної поліції, на блок-постах, та здійснював піший патруль.

Згідно з довідкою про доходи від 07.10.2024 №1032 у липні (з 24.06.2022 до 18.07.2022) та у серпені (з 19.07.2022 до 23.07.2022; з 24.07.2022 до 22.08.22) позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000 грн за кожен місяць.

Час безпосередньої участі в бойових діях (заходах) може бути включений лише в разі здійснення дій (заходів) у районах ведення бойових дій, що затверджені відповідним наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно п.3 розділу ІІІ Методичних рекомендацій підтвердженням здійснення дій (заходів) є список поліцейських з обрахованим у зазначений спосіб розміром винагороди, що пропонується до виплати (додаток 3), який в подальшому є додатком до наказу.

Слід також зауважити, що питання виплати додаткової винагороди поліцейським на період воєнного стану згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 було врегульовано наказом Міністерства внутрішніх справ України №775 від 28.11.2022, яким затверджено Порядок та умови додаткової винагороди поліцейським на період воєнного стану (далі - Порядок №775).

Так, у відповідності до пункту 3 приведеного Порядку до безпосередньої участі в бойових діях та заходах належить здійснення поліцейським у районах проведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань із відсічі та стримування збройної агресії проти України під час підпорядкування поліцейського відповідному органу військового управління або на виконання бойових розпоряджень такого органу;

2) заходів, пов`язаних з організацією та виконанням розвідувальних завдань, у разі їх залучення розвідувальним органом відповідно до законодавства;

3) охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення;

4) боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

5) розмінування, що має оперативний характер, у частині виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів;

6) заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника;

7) інших повноважень поліції, крім зазначених у підпунктах 1 - 6 цього пункту, на територіях (населених пунктах), які у день здійснення таких повноважень піддаються вогневому ураженню противника, або на яких після деокупації тривають заходи з відновлення виконання завдань поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", згідно плану заходів, затверджених Головою Національної поліції (у період з дня деокупації відповідної території (населеного пункту) до одного місяця).

Тобто під безпосередньою участю в бойових діях та заходах вважається саме участь в таких діях, заходах при відповідних обставинах.

При цьому, доводи позивача про участь у заходах з національної безпеки і оборони полягає у охороні об`єктів, у виконанні розвідувальних завдань, боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями, забезпечені публічної безпеки і порядку, протидії злочинності полягає у патрулюванні певної території, суд вважає безпідставними, оскільки у відповідності до наведеного переліку у пункті 3 Порядку №775, патрулювання території не віднесено до визначення безпосередньої участі в бойових діях та заходах.

Водночас, за пунктом 3 Порядку №775 передбачено, що до безпосередньої участі в бойових діях та заходах належить охорона об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення, а також боротьба з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником.

Між тим, позивачем не надано до суду доказів того, що патрулювання ним здійснювалась під час відбиття збройного нападу або під час нанесення вогневого ураження противником, тощо.

Відтак, суд підсумовує, що підставою для виплати підвищеної додаткової грошової винагороди є здійснення безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі дії (заходів) за фактичний час виконання ними цих службових обов`язків, що передбачено Методичними рекомендаціями.

Під час розгляду справи не встановлено обставин та доказів того, що позивач приймав, у зазначені ним у позові періоди, безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Сторонами протилежного суду не доведено.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем було порушено права позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головне управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002 ), третя особа: Ізюмське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківської області (пров. Георгіївський, буд. 2, м. Ізюм, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64309) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.