Справа № 160/34158/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34158/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року (головуючий суддя Калугіна Н.Є.)

в адміністративній справі №160/34158/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 25.12.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , просив (а.с. 1-25, ):

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористану відпустку, з 25.02.2022 по 23.10.2023 включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 23.10.2023 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023 роки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористані відпустки, з 25.02.2022 по 19.05.2023 включно, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 19.05.2023 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що з 29.01.2020 року такі складові грошового забезпечення військовослужбовця як оклад за посадою та оклад за військовим званням зросли у зв`язку із необхідністю їх обрахування, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто в даному випадку станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, а не на 01.01.2018.

Разом з тим, 20.05.2023 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до Постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704", відповідно до пункту 4 якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні. Таким чином, відсутні підстави вважати, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення за період з 20.05.2023 року по 23.10.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році, оскільки станом на 20.05.2023 діяла норма, яка передбачала що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні.

Враховуючи, що грошове забезпечення позивача підлягає перерахунку виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2022 та 2023 роки (але по 19.05.2023 включно), то і одноразова грошова допомога при звільненні, яка нараховується виходячи із грошового забезпечення військовослужбовця, підлягає перерахунку, відповідно, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню частково.

Щодо грошової допомоги на оздоровлення суд першої інстанції вказав, що позивач не ставить перед судом питання щодо визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення виходячи із прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 1762 грн, натомість у похідних вимогах (зобов`язальної частини позовних вимог) просить, зокрема, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення, виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Таким чином, не заявлення позивачем в основній вимозі щодо свого порушеного права в частині нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення, позбавляє суд захистити порушене право позивача в цій частині, адже, задоволення похідної вимоги залежить від задоволення основної вимоги. Отже, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. Щодо компенсації за невикористані дні відпустки вказав, що компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки виплачуються виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які відповідачем обраховувались виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 рік, суд дійшов висновку що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, але з урахуванням набутих чинності 20.05.2023 змін до пункту 4 постанови КМУ №704 від 30.08.2017.

Щодо позовних вимог в частині не врахування під час обчислення компенсації при звільненні за невикористані дня відпусток (щорічних та додаткових) за 2022 та 2023 роки, виплачених позивачу сум додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, то у суду відсутні підстави вважати про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності щодо неврахування виплачених позивачу сум додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 під час обчислення та нарахування компенсації при звільненні за невикористані дні відпусток (щорічних та додаткових) за 2022 та 2023 роки.

Не погодившись з рішенням суду, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року в адміністративній справі № 160/34158/24 повернуто скаржнику.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо періоду служби з 20.05.2023 по 23.10.2023:

відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168. Просить прийняти постанову якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує, що щомісячна додаткова винагорода, запроваджена постановою КМУ №168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагороди виплату якої запроваджено під час воєнного стану. Зазначає, що відповідач при розрахунку розміру грошової компенсації за всі невикористані Позивачем дні відпустки протиправно не врахував сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та станом час подання позову позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.10.2023 №1303. Про зазначені обставини відповідач не заперечує.

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.10.2023 №3063, військовослужбовця за призовом молодшого сержанта ОСОБА_1 , механіка водія кранівника 1 евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23.10.2023 №74-РС з військової служби у відставку за статтею 26 частиною 4 пункту 2 підпункту «б» за станом здоров`я на підставі висновку військово лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність з переоглядом через 6-12 міс) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважати таким, що 23.10.2023 приступив до здачі справ та посади, цього ж числа справи та посаду здав і направлений до зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислуга років у Збройних Силах на день виключення зі списків частини становить: календарна 5 років 04 місяців, 23 дні.

Виплатити надбавку за проходження військової служби в розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавку за вислугу років, премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 513 % посадового окладу з 01 по 23 жовтня 2023 року.

Щорічна основна відпустка за 2022 рік використана частково в кількості 10 (десять) діб. Виплатити грошову компенсацію за 15 (двадцять) діб в сумі 11303,70 грн.

Виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2023 рік за 30 календарних днів в сумі 22607,70 грн.

Відпустка за сімейними обставинами за 2023 рік не надавалась.

Додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, передбачена пунктом 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» не надавалась. Грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік не отримав.

Виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 22607,40 грн.

Виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 17.09.2014 року №460 за 19 календарних місяців.

Позивач вважає, що у період проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 , відповідач розраховував грошове забезпечення позивача із застосуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року, що призвело до порушення його майнових прав.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції переглядає дану справу в межах апеляційної скарги, а саме щодо відмови у задоволенні позову стосовно періоду служби з 20.05.2023 по 23.10.2023 (про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу нараховано та виплачено компенсацію за невикористані дні відпустки у 2022 та 2023 роках.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 Розділу «XXXI. Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Враховуючи, що компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки виплачуються виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які відповідачем обраховувались виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 рік, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, але з урахуванням набутих чинності 20.05.2023 змін до пункту 4 постанови КМУ №704 від 30.08.2017.

Щодо позовних вимог в частині не врахування під час обчислення компенсації при звільненні за невикористані дня відпусток (щорічних та додаткових) за 2022 та 2023 роки, виплачених позивачу сум додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно положень пункту 6 Розділу «XXXI. Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Згідно наведеної норми, до складу грошового забезпечення військовослужбовця під час обчислення компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток, не входить додаткова грошова винагорода, що передбачена постановою КМУ №168, як наслідок, відсутні підстави для висновку про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності щодо неврахування виплачених позивачу сум додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 під час обчислення та нарахування компенсації при звільненні за невикористані дні відпусток (щорічних та додаткових) за 2022 та 2023 роки.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.08.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова