Справа № 200/5729/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року справа №200/5729/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Гайдара А.В. (суддя-доповідач), суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Крилова М.М.), прийняту за результатом розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №200/57295/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області що полягають у відмові здійснити помісячний розрахунок, нарахування та виплати ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 серпня 2024 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії).

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити помісячний розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 ( на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 117519.30 грн за період з 01 грудня 2019 року по 05 серпня 2024 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 028.10.2024 року у справі № 200/45729/24 залишено без змін.

27 травня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява в порядку статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, в обґрунтування вказаної заяви відповідач зазначає, що на виконання рішення РНБО Кабінетом Міністрів України була прийнята постанов від 15 листопада 2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного оцінювання особи». Своєю чергою, наказом МОЗ України від 03 грудня 2024 року № 2022 було покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».

З урахуванням наведеного правоохоронними органами було ініційовано перевірку обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії щодо підстав для визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІІ гр.

05 травня 2025 року заявником отримано Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 03 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу ОСОБА_1 немає достатніх підстав для визнання особою з інвалідністю ІІІ (третя) групи, з 19.09.2017.

Таким чином, на думку заявника інвалідність була встановлена без належних підстав ретроспективно, що прямо вплинуло на законність отримання пенсійних виплат відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Вказані підстави на думку відповідача є істотними для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Виходячи з наведеного заявник просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 200/5729/24 та відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, у зв`язку з відсутністю правових підстав для визнання його пенсіонером на момент розгляду справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року відмовлено у задоволені вищевказаної заяви.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою суду, заявник - Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області, звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд її скасувати та задовольнити заяву, скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 200/5729/24 та відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі,.

Обґрунтування апеляційної скарги є аналогічними з обґрунтуванням заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи вважає за необхідне відмовити у задоволені апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначені ст. 361 КАС України згідно з частиною першою якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

За правилами ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти, які в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 21.03.2023 у справі № 640/19240/21, "…за своїм змістом нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Водночас, нововиявленими слід уважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення.

Отже, умовами для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення по суті спору, вказане відповідає висновкам постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №800/578/17.

Водночас, в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Судом встановлено, що заявник у якості нововиявленої обставини вважає Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 03.02.2025, де констатована відсутність достатніх підстав для визнання ОСОБА_3 особою з інвалідністю ІІІ групи, з 19.09.2017.

Однак, суд звертає увагу, що однією із вимог, які ставляться процесуальним законом до визнання обставин у якості нововиявлених, є їх існування на момент винесення рішення.

Так, Верховним Судом у постанові від 20.07.2023 справа №2240/2665/18 п. 27 вказано: «При цьому нововиявлена обставина як юридичний акт мав існувати на момент подання позову».

Варто також наголосити на тому, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Так, Європейським судом з прав людини у справі «Мітсопулос проти України» у рішенні від 09.12.2021 (заява № 62006/09, п.п. 21-22) презюмовано, що перегляд і скасування рішення суду, яке набрало законної сили і підлягало виконанню, повинно ґрунтуватися на «особливих і непереборних обставинах», а, у протилежному випадку, це суперечитиме принципу юридичної визначеності, закріпленому пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Апеляційний суд зазначає, що обставини, на які посилається відповідач, не є нововиявленими обставинами в розумінні п. 2 ч. 2 ст. 361 КАС України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 у справі №200/5729/24 року стосувалися періоду до 03 березня 2025 року, тобто, до скасування довідки МСЕК про визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІІ групи.

Крім того, Головним управлінням ПФУ в Донецькій області не надано суду вирок суду або ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, якими встановлено завідомо неправильний висновок експерта, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів щодо встановленої інвалідності позивача, що потягло за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

З огляду на викладене суд зазначає, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні такого рішення, є новими обставинами, але не нововиявленими, відтак, не можуть слугувати підставою для перегляду рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2024 за нововиявленими обставинами.

Ураховуючи усе викладене, суд дійшов висновку, що у заяві ГУ ПФУ в Донецькій України про перегляд рішення суду від 28.10.2024 року у справі № 200/5729/24 належить відмовити, а відповідне судове рішення залишити в силі.

З огляду на висновки Європейського суду з прав людини, а також те, що відповідачем не наведено обставин, які б могли бути кваліфіковані судом як нововиявлені відповідно до статті 361 КАС України, суд вважає, що заява відповідача не підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду заяви об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, ухвала про відмову у задоволені заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у даній справі прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому ухвалу необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 134, 139, 283, 311, 315, 316, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі №200/57295/24 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі №200/57295/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г.Казначеєв

І.Д. Компанієць