Справа № 600/352/25-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/352/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач), звернулась суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 367415,31 (триста шістдесят сім тисяч чотириста п`ятнадцять гривень тридцять одна копійка) під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що за час незаконної відсутності, поза межами військової частини, відповідач отримав грошове забезпечення в сумі 367415,31грн, на яке не мав права, оскільки відповідно до пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Звертав увагу суду на те, що оскільки виплата грошового забезпечення відбулась через недобросовісні дії відповідача, то наявні підстави для стягнення з нього безпідставно отриманих грошових коштів.

2.Відповідач правом на подання відзиву не скористався, відповідно до вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.07.2022 №183 солдат ОСОБА_1 вибув на стаціонарне лікування до КНП «Центральна міська клінічна лікарня» м. Чернівці та перебував там згідно облікових даних по 08.04.2023.

2. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 08.04.2023 №442 призначено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли невиконанню службових обов`язків, самовільному залишенню Військово - медичного клінічного центру Західного регіону у місті Львові солдатом ОСОБА_1 , куди останній був скерований на стаціонарне лікування.

3. Згідно матеріалів службового розслідування встановлено, що військовослужбовець, який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 відповідно до направлення від 16.07.2022 №279 був скерований медичною ротою військової частини НОМЕР_1 на стаціонарне лікування в «Центральну міську клінічну лікарню» м. Чернівці. Фактичне перебування на стаціонарному лікуванні солдата ОСОБА_1 з 26.07.2022 по 02.08.2022 підтверджується відповіддю від 17.04.2023 №269 з КНП «Центральна міська клінічна лікарня» м. Чернівці, військовослужбовець після завершення лікування до військової частини НОМЕР_1 для подальшого виконання службових обов`язків не прибув, умисно, з метою незаконного заволодіння щомісячним грошовим забезпеченням, встановленим порядком не доповів про своє місцезнаходження, чим заподіяв військовій частині НОМЕР_1 матеріальну шкоду.

В діяннях ОСОБА_1 , за результатами службового розслідування, встановлено ознаки кримінального правопорушення.

4. Військовою частиною НОМЕР_1 направлено повідомлення про вчинення злочину, передбаченого частиною 5 статті 407, частиною 4 статті 410 Кримінального кодексу України ОСОБА_1 від 30.06.2023 №690/4625 до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові.

5. 10.07.2023 зареєстроване кримінальне провадження від№0000266 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 ККУ ОСОБА_1 .

6. Відповідно до довідки про вартісну оцінку заподіяної шкоди №2, що видана фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 , загальна сума переплати грошового забезпечення даному військовослужбовцю за період з липня 2022 року по березень 2023 року становить 456 959 гривень 71 копійку (чотириста п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят одна копійка).

7. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №4847 від 12.12.2023 внесено зміни до наказу №1456 від 03.06.2023 «Про результати службового розслідування», відповідно до вищезазначеного наказу пункт 1.1 другого абзацу пункту 7 викладено в наступній редакції: «Суму у розмірі 367 415 грн. 31 коп. (триста шістдесят сім тисяч чотириста п`ятнадцять гривень 31 копійка) занести в Книгу грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в разі відмови від добровільного відшкодування нанесених збитків державі в повному обсязі».

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 Порядку №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно пункту 9 Порядку №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Відповідно до пункту 12 Порядку №260, військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

2.Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.

Натомість, згідно пункту 15 Порядку №260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

3.Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

4. Отже, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

5. Судом встановлено, що відповідач перебуваючи на публічній службі діяв недобросовісно, оскільки був відсутній на службі без поважних причин. Проте, не перебуваючи офіційно на лікуванні/реабілітації, що могло підтверджуватись тільки допустимим доказом - лікарняний лист, отримував грошове забезпечення, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

6. За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7. Крім того, суд враховує практику Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 у справі № 636/93/14-ц згідно висновків якої, що «у разі якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас чи у відставку або така особа вибула з військової частини, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас встановлення правомірності дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця передбачене в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби." Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 грудня 2018 у справі № 11-892апп18 та від 12 грудня 2018 в справі № 14-481цс18.

8. Проаналізувавши наведе вище в контексті встановлених обставин в справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач на час безпідставного отримання ним грошового забезпечення повинен був перебувати на військовій службі, оскільки мав статус військовослужбовця. Позов пред`явлений військовою частиною про стягнення шкоди, завданої особою під час проходження нею військової служби внаслідок ухилення від проходження військової служби. Вказане свідчить про наявність спору з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, тому цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Отже, відповідач доводи позивача належними доказами, як то наприклад наявність лікарняного листа на час відсутності на службі - не спростував, розрахунок шкоди не оспорює, будь-які пояснення або заперечення не надав. З огляду на це, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

2. За відсутності вказаних витрат, судом не вирішується питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 367415,31 (триста шістдесят сім тисяч чотириста п`ятнадцять гривень тридцять одна копійка) під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

3. Розподіл судових витрат не здійснюється.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ).

Суддя О.В. Боднарюк