Справа № 520/11524/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 р. Справа № 520/11524/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, по справі № 520/11524/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у м. Києві за о/р № 00 від 09.04.2025 про відмову в задоволені заяви ОСОБА_1 від 02.04.2025 щодо переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до вимог Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати відповідний орган ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву від 02.04.2025.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 частково задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.04.2025 № о/р 00 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2025 про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що статтею 25 Закону № 3723-ХІІ визначено сім категорій посад державних службовців. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.

Вказує, що заяви позивачка додала скан-копію трудової книжки НОМЕР_1 , згідно якої стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців складає 11 років, 3 місяці, 9 днів. Станом на 01.05.2016 гр. ОСОБА_1 , не займала посаду державного службовця, що не передбачено Законом № 889-VІІІ. Не враховано до стажу державної служби періоди роботи де працівникам присвоюються спеціальні звання. Враховуючи зазначене Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про відмову в переході на пенсію відповідно до Закону № 889-VІІІ згідно заяви від 02.04.2025 року № 4815 гр. ОСОБА_1 , оскільки згідно ст. 3 Закону № 889-VІІІ його дія не поширюється на працівників, яким присвоюються спеціальні звання.

Зауважує, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснює свої дії в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, Законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та Законів України. Відтак, на думку апелянта, дії Головного управління Пенсійного фонду України є правомірними, у спірних правовідносинах, оскільки Головне управління діяло у відповідності до чинного законодавства та в межах своєї компетенції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, що вбачається з матеріалів справи.

Позивач 02.04.2025 звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Заява позивача про перехід на інший вид пенсії за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та прийнято відповідне рішення № о/р 00 від 09.04.2025 про відмову в переведенні позивача з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та відсутності факту роботи позивача на посаді державної служби на день набрання чинності Законом № 889-VIII. (а.с. 61-62).

У рішенні зазначено, що до стажу державної служби не враховано період роботи, де працівникам присвоюються спеціальні звання.

Вважаючи протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № о/р 00 від 09.04.2025 про відмову в переведенні позивача з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № о/р 00 від 09.04.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі по тексту - Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" (далі по тексту - Закон № 3723-XII) визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Механізм обчислення стажу державної служби визначений Порядком обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі по тексту - Порядок № 229).

Пунктом 4 Порядку № 229 встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону № 889-VIII.

Приписами ст. 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Нормою п.6 Порядку № 229 визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до п.8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, враховуючи наведене вище, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію, відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу», є досягнення такими особами певного віку та наявність відповідного страхового стажу. При цьому, зазначений вік визначається положеннями статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, колегія суддів зазначає, що законодавством визначені умови за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Приписами п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, стажу державної служби або стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців.

Наведене вище також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.07.2018 по справі № 569/350/17, від 03.07.2018 по справі № 586/965/16-а, від 10.07.2018 по справі № 591/6970/16-а.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 60 років, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 11.08.1982 та вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_2 (а.с. 22-46), вбачається, що вона проходила службу в органах податкової служби:

- 24.09.2002 - переведена на конкурсній основі на посаду головного спеціаліста адміністративно-господарчого відділу ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова (підстава: наказ № 48-о від 24.09.2002) (запис № 18);

- 24.09.2002 - присвоєно 15 ранг державного службовця (підстава: наказ № 48-о від 24.09.2002) (запис № 18);

- 24.09.2002 - прийнята присяга державного службовця (підстава: ЗУ "Про держ. службу", ст. 37) (запис № 19);

- 10.11.2004 - присвоєно черговий 14 ранг державного службовця (підстава: наказ № 108-о від 10.11.2004) (запис № 20);

- 21.11.2006 - присвоєно черговий 13 ранг державного службовця (підстава: наказ № 93-о від 21.11.2006) (запис № 21);

- 14.04.2012 - звільнена з посади згідно п.5 ст. 36 КЗпП України у порядку переведення до Основ`янської МДПІ м. Харкова Харківської області Державної податкової служби (підстава: наказ № 12-о від 14.03.2012) (запис № 22);

- 15.03.2012 - призначена у порядку переведення з ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова на посаду головного спеціаліста загального відділу управління адміністративно-господарського забезпечення Основ`янської МДПІ міста Харкова (підстава: наказ № 1-о від 15.03.2012) (запис № 23);

- 01.07.2013 - призначена у порядку переведення з Основ`янської МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС на посаду головного спеціаліста загального відділу адміністративно-господарського управління Основ`янської об`єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (підстава: наказ № 3-о від 01.07.2013) (запис № 24);

- 02.01.2014 - присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової та митної справи ІІІ рангу (підстава: наказ № 117-о від 27.12.2013) (запис № 25);

- 13.07.2015 - призначена у порядку переведення з Основ`янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області на посаду головного державного інспектора загального відділу управління інфраструктури Основ`янської об`єднаної Дерржавної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (підстава: наказ № 2-о від 13.07.2015) (запис № 26);

- 10.11.2015 - присвоєно спеціальне звання інспектора податкової та митної справи ІІ рангу (підстава: наказ № 135-о від 10.11.2015) (запис № 27);

- 25.02.2016 - у зв`язку із змінами структури та штатного розпису призначена на посаду головного державного інспектора відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (підстава: наказ № 16-о від 25.02.2016) (запис № 29);

- 29.04.2016 - у зв`язку із затвердженням структури та штатного розпису призначена на посаду головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури (підстава: наказ № 77-о від 29.04.2016) (запис № 30);

- 29.06.2017 - звільнена з посади у порядку переведення до Головного управління ДФС у Харківській області, п.5 ч.1 ст. 36 КЗпП України, п.2 ч.1 ст. 41 Закону України "Про державну службу" (підстава: наказ № 262-о від 29.06.2017) (запис № 31);

- 30.06.2017 - призначена у порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури, як переможниця конкурсу ГУ ДФС у Харківській області (підстава: наказ № 342-о від 30.06.2017) (запис № 32);

- 13.11.2017 - присвоєно чергове спеціальне звання інспектора податкової та митної справи І рангу (підстава: наказ № 669-о від 13.11.2017) (запис № 33);

- 21.08.2018 - переведена на посаду головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи ГУ ДФС у Харківській області (підстава: наказ № 577-о від 21.08.2018) (запис № 34);

- 27.06.2019 - достроково присвоєно звання радник податкової та митної справи ІІІ рангу (підстава: наказ № 703-о від 27.06.2019) (запис № 35);

- 07.10.2019 - звільнена з посади у порядку переведення до Головного управління ДПС у Харківській області згідно п.2 ч.1 ст. 41 ЗУ "Про державну службу" та п.5 ч.1 ст. 36 КЗпП України (підстава: наказ № 1096-о від 07.10.2019) (запис № 36);

- 08.10.2018 - призначена у порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління забезпечення роботи ГУ ДПС у Харківській області (підстава: наказ № 330-о від 08.10.2019) (запис № 37);

- 08.10.2019 - присвоєно 6 ранг державного службовця (підстава: наказ № 330-о від 08.10.2019) (запис № 38);

- 04.09.2020 - переведено на рівнозначну посаду головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами організаційно-розпорядчого управління ГУ ДПС у Харківській області (підстава: наказ № 391-о від 04.09.2020) (запис № 39);

- 12.01.2021 - звільнено з займаної посади у порядку переведення до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 ЗУ від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" та п.5 ч.1 ст. 36 КЗпП України (підстава: наказ № 13-о від 12.01.2015) (запис № 40);

- 13.01.2021 - призначено у порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами організаційно-розпорядчого управління ГУ ДПС у Харківській області (підстава: наказ № 7-о/ВП від 12.01.2021) (запис № 41);

- 31.03.2025 - припинено державну службу та звільнена з посади за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію, ст. 5, п.7 ч.1 та ч.3 ст. 83, ч.3 ст. 86 Закону України "Про державну службу", п.4 ч.1 ст. 36, ст. 38 та ст. 83 КЗпП України, ст. 4 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" (підстава: наказ № 104-о від 14.03.2025) (запис № 43).

Відповідно до рішення пенсійного органу від 09.04.2025 № о/р 00 до стажу державної служби позивача не зараховано періоди роботи, де працівникам присвоюються спеціальні звання.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вже згаданої вище норми п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі по тексту - Порядок № 283) регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) (в тому числі): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У додатку до Порядку № 283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Зокрема, згідно з додатком до Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби та на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-XII «Про Державну податкову службу в Україні» (далі по тексту - Закон № 509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону № 509-XII правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Частиною 7 ст. 15 Закону № 509-XII передбачено, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Згідно з ч.8 ст. 15 Закону № 509-XII посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Окрім того, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 05.07.2012 № 5083-VI, який набрав чинності 12.08.2012, доповнено Податковий кодекс України розділами XVIII-1 та XVIII-2, у тому числі "Статтею 344. Пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової служби 344.1. Пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової служби України здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах державної податкової служби зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого Законом України "Про державну службу".".

Відповідно до п.342.4 ст. 342 ПК України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Приписами п.343.1 ст. 343 ПК України унормовано, що посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання.

Судом встановлено, що позивач прийняла присягу державного службовця, їй присвоювалися ранги державного службовця та спеціальні звання в період з 24.09.2002 по 14.03.2025.

Крім того, стаж державної служби позивача підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки Головного управління ДПС України у Харківській області від 01.04.2025 № 46/Т/20-40-10-02-11 про складові заробітної плати для державного службовця, відповідно до якої ОСОБА_1 станом на квітень 2025 року нарахована надбавка за 6 ранг державного службовця та надбавка за вислугу років у розмірі 50% за стаж державної служби 22 роки (а.с. 66-67).

Наявність у позивача права для переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до положень Закону України "Про державну службу" підтверджується також довідкою Головного управління ДПС України у Харківській області від 31.03.2025 № 113/Т/20-40-11-16, відповідно до якої, з покликанням на п. 342.4 ст. 342, ст. 343, п.344.1 ст.344 Податкового кодексу України, стаж державної служби за період роботи з 24.09.2002 по 31.03.2025 складає 22 роки 06 місяців 08 днів (а.с. 73).

У постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 зазначено, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями ст. 344 ПК України та Порядку № 283.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а, від 18.03.2021 року у справі № 500/5183/17 посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

З огляду на приписи ч.5 ст. 242 КАС України суд апеляційної інстанції враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в зазначених постановах Верховного Суду, які є релевантними до спірних відносин у даній справі.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до стажу державної служби позивача підлягає зарахуванню період роботи останньої з 24.09.2002 по 14.03.2025 в органах державної податкової служби.

Доводи апеляційної скарги про те, що посади які обіймала позивач в органах Державної податкової служби не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, оскільки їй, як посадовій особі контролюючих органів, присвоювались спеціальні звання, а не ранги державної служби, а відтак відсутні підстави для зарахування стажу державної служби періодів її роботи в органах податкової служби, є необґрунтованими та суперечать наведеному вище.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність власного рішення, що є предметом оскарження у даній справі.

Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.04.2025 № о/р 00 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2025 про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду у даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 по справі № 520/11524/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц