Справа № 260/4210/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/4210/24 пров. № А/857/23574/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Носа С.П.,

суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у справі №260/4210/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя у І інстанції Дору Ю.Ю.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася у Закарпатський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №05 від 25.04.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності, як фізичною особою-підприємцем, з 23.06.1993 по 31.12.2003;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення із заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі № 260/10100/23, яке набрало законної сили 01.04.2024, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №05 від 19.04.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 05 від 01.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 11.04.2023 року з урахуванням висновків суду.

На виконання вказаного рішення суду, ГУ ПФУ в Черкаській області розглянуто заяву позивача від 11.04.2023, за наслідками розгляду якої 25.04.2024 прийнято рішення №05, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Зі змісту даного рішення, до страхового стажу позивача не зарахований період здійснення підприємницької діяльності з 23.06.1993 по 31.12.2003, згідно довідки від 22.11.2022 № 6341/07-16-24-04-09, виданої ГУ ДПС у Закарпатській області, в зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків. Дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) відсутні.

Позивач вказує, що фактично органом пенсійного фонду втретє було відмовлено у призначенні пенсії позивачу, при цьому, саме ГУ ПФУ в Черкаській області з аналогічних мотивів, що і були покладені в основу рішення від 19.04.2023 № 05, яке скасовано в судовому порядку, тому вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №05 від 25.04.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області зарахувати до страхового стажу позивача період здійснення підприємницької діяльності з 23.06.1993 по 31.12.2003.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11 квітня 2023 року.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що підстав зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності з 23.06.1993 до 31.12.2003 до страхового стажу позивача не має, оскільки інформація про сплату страхових внесків за цей період відсутня. Дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні. А тому прийняте пенсійним органом рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії правомірне і безпідставно скасовано судом першої інстанції.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №260/10100/23, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №05 від 19.04.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №05 від 01.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 11.04.2023 з урахуванням висновків суду.

Як слідує зі змісту вказаного рішення, суд прийшов висновку, що обставини свідчать про безпідставність незарахування відповідачем до страхового стажу позивача спірних періодів здійснення підприємницької діяльності з 23.06.1993 по 31.12.2003, що свідчить про необґрунтованість прийнятого ГУ ПФУ в Черкаській області рішення від 19.04.2023 №05.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №260/10100/23 ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянуто заяву позивача від 11.04.2023, за наслідками розгляду якої 25.04.2024 прийнято рішення №05, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Зі змісту даного рішення, до страхового стажу ОСОБА_1 не зарахований період здійснення підприємницької діяльності з 23.06.1993 по 31.12.2003, згідно довідки від 22.11.2022 року № 6341/07-16-24-04-09, виданої ГУ ДПС у Закарпатській області, у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків. Дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 статті 1 Закону №1058-IV передбачено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як передбачено статтею 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За приписами підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до абзаців другого, третього пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 №1058) періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначені документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Так, відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків.

Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Тобто, у період з 1993 року по 01.07.2000, на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій період здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.

Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №643/20104/15-а.

У даному випадку, спірним є питання правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу періодів роботи фізичної особи - підприємця з 1993 по 2003 рік.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №260/10100/23 повторно розглянуто заву позивача про призначення пенсії від 11.04.2023 та долучені нею документи, зокрема, на підтвердження здійснення підприємницької діяльності позивачем надано: копію свідоцтва про сплату єдиного податку серії Б №656268, копію довідки ГУ ДПС в Закарпатській області №6341М/07-16-24-04-09 про перебування позивача з 23.06.1993 по 30.09.2022 на спрощеній системі оподаткування.

Отже, здійснення підприємницької діяльності позивача у спірний період підлягає зарахуванню до його страхового стажу, відповідно, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, апеляційний суд зазначає таке.

Частиною першої статті 26 Закону №1058-ІV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Страховий стаж ОСОБА_1 , який врахований пенсійним органом, складає 22 роки 5 місяців 16 днів, для визначення права 23 роки 22 дні.

З урахуванням періодів з 23.06.1993 по 31.12.2003 загальний страховий стаж позивача становить більше ніж 30 років, що є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

За змістом частини першої статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у справі №260/4210/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук