Справа № 446/1265/25
Суддя: Костюк У. І.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1265/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Луківської Л.Б.

представника позивача Куць В.В. (в режимі відеоконференціі)

представника відповідача Пойди Г.І., (в режимі відеоконференціі),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що постановою в справі про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 від 28.05.2025, розпочатої 07.04.2025 його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 42731,14 грн., а саме за те що, 06.04.2025 року близько 23 год.15 хв. в зону митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці по смузі руху зелений коридор у напрямку «в`їзд в Україну» прибув транспортний засіб марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якості водія в якому слідував громадянин ОСОБА_1 .. Для проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав смугу руху «зелений коридор», тобто відповідно до ст.366 Митного кодексу України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митним платежем, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Під час проведення повного митного огляду вище вказаного транспортного засобу виявлено незадекларований товар, який перевищує неоподатковану норму ввезення, а саме: 1) човен спортивний (каное) торгова марка «ТЕДІ» модель К-1 W65, серійний номер 042025/03, країна виробництва Польща, 2025 року виробництва в кількості 1 шт.; 2) човен спортивний (каное) торгова марка «ТЕДІ» модель К-1 W65, серійний номер 022025/03, країна виробництва Польща, 2025 року виробництва в кількості 1 шт. без ознак використання, що знаходились на даху (на рейлінгах) автомобіля в загальній кількості 2шт. загальної вагою 23,8 кг. Як зазначено в постанові ОСОБА_1 надав пояснення, що незадекларований товар належить йому, наданий як спонсорська допомога для спортивної школи та документів щодо вартості він не надав. Таким чином ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст. 257, 366, 374 Митного кодексу України не задекларував товар, що переміщується ним через митний кордон України, який підлягає письмовому декларуванню та оподаткуванню митним платежем, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.2 ст.471 Митного кодексу України. Постановою №0114/UA205000/2025 від 28.05.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вважає, що відповідачем Волинською митницею притягнуто його за порушення митних правил незаконно та винесена постанова про притягнення за порушення митних правил має бути скасованою, а справа закритою за відсутністю в його діях порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 471 Митного кодексу України. Просив суд скасувати постанову через відсутність у його діях ознак порушення митних правил, необ`єктивного провадження у справі, невідповідності викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, безпідставного не роз`яснення права користування юридичною допомогою захисника, а провадження у справі №0114/UA205000/2025 закрити. Вирішити питання судових витрат

13.06.2025 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

29.07.2025 відповідачем - Волинською митницею Державної митної служби України на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , згідно якого позовну заяву відповідач вважає повністю безпідставною, посилаючись на наступні обставини. Для проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав смугу руху «зелений коридор», тобто заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами. Під час проведення повного митного огляду транспортного засобу марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено незадекларований товар, який перевищує неоподатковану норму ввезення. Відповідно до наданих ОСОБА_1 пояснень незадекларований товар належить йому, наданий як спонсорська допомога для спортивної школи. Документів щодо вартості він не надав. Довідка Варшавського клубу Каякового від 07.04.2025 про надання ОСОБА_1 байдарок ТЕДІ в кількості 2 штук як гуманітарну допомогу для КЗ «ДЮСШ «Добротвір», про яку зазначив представник позивача в позовній заяві, громадянином ОСОБА_1 на момент перетину кордону (06.04.2025) надана не була і датована згадана довідка в часі від 07.04.2025. Крім того, зазначають, що посилання представника позивача в адміністративному позові про те, що посадовими особами митниці не взято до уваги, що позивач ввозив товар в якості гуманітарної допомоги не відповідає дійсності, посилаючись на те, що згідно з новим положенням лише отримувачі мають право ввозити гуманітарну допомогу в Україну. Крім того, посилання представника позивача, що позивачу не було роз`яснено під час розгляду справи право користуватися юридичною допомогою захисника відповідно до вимог, передбачених статтею 498 Митного кодексу України, чим порушено його право не відповідають дійсності, оскільки при складенні протоколу громадянину було роз`яснено усі його права, про що в протоколі зроблено спеціальну відмітку. 07.04.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 за ч.2 ст. 471 МК України. В ході здійснення провадження, у зв`язку з відсутністю документів щодо вартості переміщуваних товарів, відповідно до ст.515 МК України винесено постанову про призначення товарознавчої експертизи в справі про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 для встановлення вартості вищевказаних переміщуваних товарів. Згідно з висновком загальна вартість товарів становить 142437,12 грн. 08.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Волинської митниці із заявою про укладення мирової угоди, однак на укладення мирової угоди у письмовій формі у відповідності до вимог ч.6 ст.521 Митного кодексу України не прибув. 28.05.2025 винесено постанову №0114/UA205000/2025, якою громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У позові просили відмовити повністю.(а.с.66-101)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Куць В.В. підтримав позовну заяву, просив задовольнити.

Представник відповідача Волинської митниці адвокат Пойда Г.І. заперечила проти позову повністю, зазначила, що позивач ОСОБА_1 в зоні митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці по смузі руху у напрямку «в`їзд в Україну» не зареєструвався в правильному коридорі, крім того, не надав жодних документів про вартість товару, який він провозив. Просила у позові відмовити.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд встановив, що постановою Волинської митниці Державної митниці України у справі про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 від 28.05.2025 громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що переміщується через кордон України громадянами, на суму 42731,14 грн. грн.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 від 07.04.2025; 06.04.2025 року о 23 год. 15 хв на територію п/п «Устилуг» Волинської митниці в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував з Польщі до України в приватних справах. Даний громадянин, до митного контрою надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив, про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. Під час здійснення митних формальностей, а саме огляду транспортного засобу пред`явленого громадянином ОСОБА_1 було виявлено не задекларований до митного контролю товар, а саме: 1) човен спортивний (каное) торгова марка «ТЕДІ» модель К-1 W65, серійний номер 042025/03, країна виробництва Польща, 2025 року виробництва в кількості 1 шт.; 2) човен спортивний (каное) торгова марка «ТЕДІ» модель К-1 W65, серійний номер 022025/03, країна виробництва Польща, 2025 року виробництва в кількості 1 шт. без ознак використання, що знаходились на даху (на рейлінгах) автомобіля в загальній кількості 2шт. загальної вагою 23,8 кг. Відповідно до наданих пояснень громадянином України ОСОБА_1 пояснень, незадекларований товар належить йому, наданий як спонсорська допомога для спортивної школи. Документ щодо вартості він не надав.(а.с.16-19).

В ході встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України згідно з постановою про призначення експертизи від 08.04.2025 року в справі про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 призначено товарознавчу експертизу вартості товару, що був вилучений протоколом про адміністративне правопорушення №0114/UA205000/2025.

У відповідності до висновку № Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби визначено загальну вартість вилучених товарів в справі про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 у розмірі 142 437,12 грн.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.

Вищевказані дії позивача відповідачем кваліфіковано за ч. 2 ст. 471 МК України.

Позивач ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, безпідставною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ч.1 ст.495 МК України).

Частиною 2 ст. 495 МК України передбачено, що посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, в рішенні «Надточій проти України» Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що «положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції».

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 2 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Відповідно до п.1 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.04.2011 року №260 «Про організацію та здійснення огляду транспортних засобів і вантажів», комплекс дій та заходів щодо недопущення випадків незаконного переміщення через державний кордон осіб з використанням обладнаних схованок та їх виявлення, а також незаконного переміщення, у тому числі з використанням схованок, через державний кордон зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених для переміщення через державний кордон, виявлення викрадених транспортних засобів здійснювати шляхом огляду транспортних засобів та вантажів.

Згідно п. 2 вказаного наказу від 22.04.2011 року, огляд транспортних засобів і вантажів здійснювати із застосуванням заходів контролю першої та другої лінії прикордонного контролю з дотриманням норм частини другої та четвертої статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль» (1710-17) щодо початку та закінчення прикордонного контролю.

Контроль першої лінії включає проведення заходів перевірки в мінімально необхідному обсязі для визначення наявності законних підстав для перетинання державного кордону транспортними засобами та вантажами. Він передбачає проведення візуального огляду транспортних засобів та вантажів без втручання в їх конструктивні особливості (зовнішній огляд транспортних засобів та вантажів, огляд кабін, купе, кают, салонів, цілісності упаковок, наявність пломб, спостереження за поведінкою пасажирів та обслуговуючого персоналу).

В той же час, при проходженні митного контролю інспектором митниці повинно бути вчинено комплекс дій, в тому числі фотографування порожнього транспортного засобу.

Процедуру здійснення фото-, відеофіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами щодо товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України визначено Порядком здійснення фото-, відео фіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №370 (далі Порядок №370).

Об`єктом фото-, відеофіксації є, зокрема, будь-які товари, транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України (п. 3).

Засоби фото-, відеофіксації застосовуються посадовою особою органу доходів і зборів у разі, коли за результатами застосування системи управління ризиками необхідне здійснення фото-, відеофіксації під час проведення митних формальностей, а також у разі необхідності зафіксувати проведення митних формальностей на будь-якому етапі митного контролю (п. 5).

На фотознімках, у відеозаписах повинен чітко відображатися знятий об`єкт або його частина (в разі фотографування, відеозйомки лише частини об`єкта) (п. 10).

Фотознімки, відеозаписи повинні візуально відображати дату та час проведення зйомки (крім випадків, коли наявні засоби фото-, відеофіксації не мають таких функцій, про що обов`язково зазначається в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (далі - акт про проведення огляду) та його електронній копії) (п. 11).

Відповідно до п. 13 цього Порядку фото-, відеозйомка товарів, транспортних засобів під час проведення огляду (переогляду) здійснюється шляхом фіксації: типу транспортного засобу, його номера, а в разі переміщення транспортного засобу як товару - фіксації номерів окремих вузлів транспортного засобу (VIN-коду, номера двигуна тощо); загального плану (зовнішнього вигляду) закритого вантажного відсіку транспортного засобу (контейнера), його номера і цілісності накладеного митного забезпечення та/або інших засобів ідентифікації; загального плану відкритого вантажного (багажного) відсіку нерозвантаженого транспортного засобу, яка дає можливість оцінити ступінь (повноту) його завантаженості, характеристики вантажних місць та упаковки товарів; вивантаженої частини товарів, яка здійснюється у такий спосіб, щоб забезпечити можливість оцінити кількість та/або обсяг фактично вивантажених та невивантажених товарів; невивантаженої частини товарів (у разі часткового вивантаження товарів) або порожнього відсіку (у разі повного вивантаження товарів) транспортного засобу із забезпеченням наявності на фотознімках та/або відеозаписі, реєстраційного номера транспортного засобу; відкритих (розібраних) вантажних місць та їх вмісту.

Єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 року №684 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.01.2021 року №32) (далі Порядок №684).

Згідно з пп. 3 п. 1 розділу XII цього Порядку посадові особи митних органів (їх структурних підрозділів) під час застосування СУР зобов`язані, зокрема, забезпечувати повне та якісне виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування СУР (системи управління ризиками).

Суд вважає, що митний орган може отримувати інформацію від митних органів іноземних держав та виявляти такі правопорушення і притягувати винних до відповідальності, однак, для притягнення таких осіб до відповідальності повинні бути здобуті належні та достатні докази того, що таке порушення мало місце поза розумним сумнівом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, оскільки останній дійсно переміщував через державний кордон товари які підлягають декларуванню та не задекларував такі.

Що стосується накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , то слід зазначити наступне.

У відповідності до постанови у справі про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що переміщується через кордон України громадянами, а саме 42731, 14 грн. (142 437,12 * 30% = 42 731,14 грн.).

Згідно ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентарізацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до вимог ст. 520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягується до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил, а саме: 2632,33 грн.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд-

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 01.09.2025.

Суддя У.І. Костюк