Справа № 440/7008/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7008/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Довгопол М.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/7008/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі № 440/7008/23 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25.02.2022 по 05.09.2022 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) ОСОБА_1 за період з 25.02.2022 по 05.09.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 3 (три) повні календарні роки військової служби (виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби). Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 3 (три) повні календарні роки військової служби (виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби). Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 05.09.2022. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 05.09.2022. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 року по справі № 440/7008/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії повернуто скаржнику.

18.08.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій заявник просив встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) - військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення у справі №440/7008/23 від 04 серпня 2023 року, встановити відповідний строк для цього (7 робочих днів).

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що рішення суду у справі №440/7008/23 від 04 серпня 2023 року не виконано.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.08.2025 справу №440/7008/23 передано на розгляд судді Довгопол М.В.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

25.08.2025 (дата формування в системі "Електронний суд" 22.08.2025) до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій остання зазначала, що Військовою частиною НОМЕР_1 проведено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2022 року по 05 вересня 2022 року відповідно до резолютивної частини рішення суду. Виплата зазначених сум не здійснена у повному обсязі через відсутність відповідного фінансування. Звернуто увагу суду, що Військовою частиною НОМЕР_1 подано заявки на виділення коштів для виконання рішення суду, зокрема остання заявка від 07 серпня 2025 року вих. № 3212, кошти на рахунки військової частини не надійшли.

Військова частина НОМЕР_1 наголошувала, що вживає всіх можливих заходів для отримання фінансування та негайної виплати коштів після їх надходження

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд дійшов таких висновків.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У пункті 40 рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Горнсбі проти Греції" суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,- за її межами.

Відповідно до положень статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено процесуальний механізм реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення у формі встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом подання відповідачем-суб`єктом владних повноважень звіту про виконання судового рішення.

Судом встановлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 набрало законної сили 06.11.2023.

Військова частина НОМЕР_1 в заяві про виконання ухвали суду від 25.08.2025 зазначала, що на виконання рішення суду від 04.08.2023 по справі №440/7008/23 було проведено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2022 року по 05 вересня 2022 року відповідно до резолютивної частини рішення суду. Виплата зазначених сум не здійснена у повному обсязі через відсутність відповідного фінансування.

Доказів виконання судового рішення по справі №440/7008/23 Військовою частиною НОМЕР_1 до суду не надано.

Суд зазначає, що відсутність бюджетних асигнувань як підстава відмови у виплаті грошового забезпечення позивачу у повному обсязі є необґрунтованою, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

Відмова військової частини у проведенні позивачу виплати грошового забезпечення в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005).

Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007.

Зважаючи на те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі № 440/7008/23 у частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) ОСОБА_1 за період з 25.02.2022 по 05.09.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 3 (три) повні календарні роки військової служби (виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби); зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 05.09.2022, залишається не виконаним, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/7008/23.

ОСОБА_1 в заяві про встановлення судового контролю просив встановити строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №440/7008/23 - 7 робочих днів.

Вирішуючи питання про встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

З урахуванням повідомлених відповідачем обставин, які ускладнюють виконання рішення суду в даній справі, зважаючи на те, що повне виконання рішення суду напряму залежить від бюджетного фінансування, яке з об`єктивних причин здійснюється в обмеженому розмірі, оскільки на даний час в Україні введено воєнний стан, що зумовлює акумулювання державних фінансових ресурсів у першу чергу на потреби забезпечення безпеки та оборони країни, суд вважає, що розумним та достатнім строком для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі є строк два місяці з дати отримання цієї ухвали.

Отже, заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/7008/23 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/7008/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати протягом двох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі № 440/7008/23.

Копію ухвали надіслати заявнику та Військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Головуючий суддя М.В. Довгопол