Справа № 420/7399/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7399/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000029/2 від 19.01.2025 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000039 від 19.01.2025 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву, заперечення на відповідь на відзив вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих ним до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між компанією «HUAYI GROUP (THAILAND) COMPANY LIMITED»,Тайвань (Продавець) та ТОВ « 100 ШИН+» (Покупець) 13.06.2024 року укладений контракт №100SH PRIHUAYI2024, відповідно до якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує Вантажні та легкові шини Виробник: «HUAYI GROUP (THAILAND) COMPANY LIMITED» у кількості та по цінам, вказаним у Комерційному Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах США за одиницю товару та вказана у Інвойсі. Сума контракту визначається згідно Інвойсу, умови поставки визначаються згідно Інвойсу.

На підставі проформи-інвойсу №202408601 від 03.09.2024 року ТОВ « 100 ШИН+» здійснило попередню оплату за товар, що підтверджується банківським платіжним документом №41 від 20.09.2024 року.

На підставі інвойсу № від 24.09.2024 року сторонами узгоджені мови поставки, номенклатура, ціна та кількість Товару - 432 штуки, загальна вартість товару на умовах FOB (LAEM CHABANG) становить 68601,54 Доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митну декларацію №25UA2U2 від 16.01.2025 року, в якій визначена та заявлена митна вартість товарів за першим методом - за ціною договору.

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом до митного органу надані наступні документи: Пакувальний лист Б/Н від 24.09.2024 року; Рахунок-проформа №202408601 від 13.09.2024 року; Інвойс № від 24.09.2024 року; Коносамент №01 від 19.10.2024 року; Автотранспортна накладна №0820 від 15.01.2025 року; Автотранспортна накладна №7914 від 15.01.2025 року; Сертифікат про походження товару; Банківський платіжний документи №41 від 20.09.2024 року; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №ТФ6 від 18.12.2024 року; Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №15188 від 19.12.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару Б/Н від 18.12.2024 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 24.09.2024 року; Розрахунок ціни (калькуляція) № від 24.09.2024 року; Контракт №100SH PRIHUAYI2024 від 13.06.2024 року; Договір про перевезення №26092024_4 від 26.09.2024 року; Копія митної декларації країни відправлення №A920 від 16.10.2024 року, тощо.

На вимоги митного органу про надання додаткових документів позивачем надано лист-пояснення від 18.01.2025 року та банківський платіжний документ, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг.

Однак, Одеською митницею 19.01.2025 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000029/2 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000039.

Позивач не погодився з правомірністю коригування митної вартості товару та подав нову Митну декларацію №25UA15U7 від 19.01.2025 року за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості товару, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №25UA2U2 від 16.01.2025 року Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, документи не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000029/2 від 19.01.2025 року, а саме: відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. У п. 3.8 договору (контракті) про перевезення від 26.09.2024 року №26092024_4 витрати пов`язані з організацією морського перевезення вантажу Клієнта, оплачуються останнім на підставі рахунку протягом 3 банківських днів, проте до митного оформлення жодних банківських документів не подано; в наданій до митного оформлення митній декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт доставки товарів відповідно до умов поставки FOB; надана проформа-інвойс №202408601 від 13.09.2024 року, не містить відбитків митних органів (країни відправлення і країни призначення). Проформа-інвойс це формально виставлений рахунок-фактура, мета якого оголосити вартість товару чи послуги. Прайс-лист це перелік товарів чи послуг коротким описом їх характеристик і зазначенням цін. В Прайс-листі, поданого до митного оформлення б/н, зазначено що він діє один день для складання комерційного документа. Тобто даний прайс-лист виробника товарів не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів; В CMR від 15.01.2025 року №0820 зазначено перевізником TRANSPORTNI RISHENNYA LTD, а в наданому від 18.12.2024 року документі про перевезення №б/н зазначено ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ».

Щодо документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд звертає увагу, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До митного оформлення позивачем були надані документи на підтвердження транспортних та супутніх витрат за маршрутом LAEM CHABANG (Таїланд) до Чорноморськ (Україна), а саме: Довідка про транспортні витрати №Б/Н 18.12.2024 року, що містить данні про вартість перевезення та супутні витрати, маршрут перевезення, номери контейнерів, номер коносаменту та ці дані співпадають з всіма іншими товаросупровідними документами. Додатково позивачем надано договір на транспортно-експедиційні послуги №26092024_4 від 26.09.2024 року, рахунок на оплату послуг з перевезення №ТФ6 від 18.12.2024 року, банківський платіжний документ про оплату послуг перевезення №15188 від 19.12.2024 року.

Митним кодексом України не визначено яким конкретно документом має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є належним доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Інших витрат пов`язаних з транспортуванням, навантаженням, обробкою, тощо позивач не ніс, про що зазначив у листі поясненнях від 18.01.2025 року.

Щодо тверджень митного органу про ненадання позивачем доказів сплати транспортно-експедиційних послуг, яка за договором №26092024_4 від 26.09.2024 року має відбутися протягом 3 банківських днів, суд ці доводи вважає безпідставними, оскільки такий документ, зокрема, банківський платіжний документ про оплату послуг перевезення №15188 від 19.12.2024 року надавався позивачем разом з митною декларацією та додатковими поясненнями на вимогу митного органу про надання додаткових документів.

Щодо не зазначення у митній декларації країни відправлення географічний пункт доставки товарів відповідно до умов поставки FOB, суд звертає увагу на наступне.

До митного оформлення подана копія експортної країни відправлення №A920 від 16.10.2024 року. Експортна декларація це митний документ, який складений, в даному випадку, постачальником товару і підтверджує експорт товарів та законність вивезення продукції з країни-експортера. В експортній вантажній митній декларації зазначено: данні про постачальника (HUAYI GROUP (THAILAND) COMPANY LIMITED), умови поставки (FOB), найменування порту відправлення (LAEM CHABANG), посилання на Інвойс № від 24.09.2024 року, вагу 30120,942 кг , найменування товару (шини для вантажних автомобілів), кількість товару 432 шт., вартість товару 68601,54 Дол. США, що в повній мірі співпадає з даними, зазначеними в товаросупровдних документах та митній декларації №25UA22U2 від 16.01.2025 року. Таким чином у митного органу є можливість ідентифікувати митну декларацію країни відправлення з партією товару, що оцінюється. При цьому, відповідачем не наведено жодних відомостей про необхідності та обов`язковості зазначення географічного пункту в декларації країни відправлення.

Суд звертає увагу, що у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України експортна декларація не є основним документом, що підтверджує митну вартість. Експортна митна декларація складається експортером, відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера (Тайвань), а Покупець Товару не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства, країни відправлення та внесення до неї відповідної інформації.

Щодо відсутності на проформі-інвойсі відбитків митних органів (країни відправлення і країни призначення), суд звертає увагу, що митним органом не наведено яким саме чином наявність чи відсутність печатки митниці відправлення на проформі-інвойс впливає на числові визначення складових митної вартості.

У відповідності до положень ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

В даному випадку товар є об`єктом купівлі-продажу, тому відповідно до вимог Митного кодексу Проформа інвойс не є документом, що підтверджує митну вартість.

Щодо зауважень митного органу до прайс-листа, суд звертає увагу, що позивачем наданий прайс-лист виробника товару, який містить комерційну пропозицію Постачальника необмеженому колу заінтересованих покупців. Відображена у прайс-листі вартість товарів, в повній мірі відповідає тій вартості, що визначена у рахунку-проформі №202408601 від 13.09.2024 року та Інвойсі № від 24.09.2024 року.

Слід зазначити, що прайс-лист є документом довільної форми, законодавство не встановлює вимог щодо його оформлення, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару. Крім того, прайс-лист не є обов`язковим документом для визначення митної вартості у відповідності до ст. 53 Митного кодексу України.

Щодо невідповідність даних щодо перевізника зазначених в СМR даним щодо перевізника, зазначеним в довідці про транспортні витрати, суд звертає увагу на наступне.

Позивачем до митного оформлення надані автотранспортні накладних (СМR) №0820 від 15.01.2025 року та №7914 від 15.01.2025 року, що підтверджують транспортування товару за маршрутом м. Чорноморськ (Україна) м. Одеса (Україна). В якості перевізника в СМR зазначений TRANSPORTNI RISHENNYA LTD. Цей перевізник залучений для здійснення перевезення експедитором - ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ» на виконання договору транспортного експедирування №26092024_4 від 26.09.2024 року.

Відповідно до договору №26092024_4 від 26.09.2024 року ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ» бере на себе зобов`язання за винагороду, визначену в п. 3 цього Договору від свого імені та/або від імені Клієнта, за дорученням і за рахунок Клієнта за винагороду виконати або організувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування та організації перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів Клієнта морським, наземним, ж/д та авіа транспортом, а також, надати інші послуги, необхідні для доставки вантажів Клієнта та погоджені в Заявках до цього Договору, переписках між Сторонами.

Відповідно до п. 2.3.5 договору експедитор має право залучати для виконання зобов`язань за цим Договором третіх осіб, при цьому Експедитор несе відповідальність за дії залучених осіб, як за свої власні.

Крім того, за СМR транспортування товару здійснюється за маршрутом м. Чорноморськ (Україна) м. Одеса (Україна) після перетину кордону України.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Таким чином, ці витрати не підлягають включенню до ціни товару та не є складовою митної вартості.

Відповідачем не обґрунтовано, яким чином вказані недоліки впливають на визначення митної вартості товару, враховуючи те, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для її визначення. СМR може бути джерелом відомостей про країну походження товару (ч. 9 ст. 43 Митного кодексу України), про кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування (ч. 2 ст. 191 Митного кодексу України), про автотранспортний засіб комерційного призначення, що перевозить товари (ч. 2 ст. 221 Митного кодексу України). Проте, приписами Митного кодексу України не передбачено, що СМR є джерелом відомостей про митну вартість товарів.

У Одеської митниці не було підстав, передбачених ч. З ст. 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів за ціною контракту.

Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування іншого методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» (автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км, сільрада Княжицька, Броварський район, Київська область, 07455, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000029/2 від 19.01.2025 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000039 від 19.01.2025 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000029/2 від 19.01.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000039 від 19.01.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» (автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км, сільрада Княжицька, Броварський район, Київська область, 07455, ) сплачений судовий збір у розмірі 6230,27 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА