Справа № 520/17508/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 р.Справа № 520/17508/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 (головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В.) по справі № 520/17508/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії - протиправними ІНФОРМАЦІЯ_1 якими здійснюється підробка офіційних документів/ всупереч інтересам служби та Постанови Військово Лікарської комісії / Протокол № 8 від 11.04.2012, перевищення своїх службових повноважень, якими здійснюються неправомірні, а можливо навіть злочинні дії щодо незаконної постановки на облік 1988 роком - під час воєнного стану/ тобто задніми числами / внесення недостовірних відомостей через 37 років! до військового квитка № НОМЕР_1 від 01.08.1985 року особи з інвалідністю 2-ї групи (інвалід армії 2 групи) з використанням штампів / відсутніх станом на 1988 рік та в систему РЕЗЕРВ +;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести достовірні відомості до військового квитка № НОМЕР_1 від 01.08.1985 та в систему Резерв +/ з урахуванням постанови ВВК та свідоцтва про хворобу / зняти та виключити з військового обліку, внести в реєстр «Оберіг», внести відомості про зняття/виключення з військового обліку в воєнний квиток № НОМЕР_1 від 01.08.1985 ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про хворобу № 55 від 29.03.2012 Військово-Лікарська комісія госпіталю ГУМВС України в Харківській області за розпорядженням : ВКПС ПМДПА в Харківській області / наказ № 85 МВС України від 06.02.2001 року / за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям! з військового обліку, наказу № 1100-0 від 21 травня 2012 року Державної податкової служби ( через хворобу ) / що було підтверджено рішенням та постановою вищестоящої ВЛК за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку за Постановою Військово Лікарської комісії / Протокол № 8 від 11.04.2012);

- винести окрему ухвалу та направити до правоохоронного органу, в порядку ст.214 КПК України внесення відомостей в ЄРДР щодо можливих неправомірних дій ІНФОРМАЦІЯ_1 в діях деяких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, якими на протязі 13 років - /відмовлено у знятті/ в подальшому виключенню з військового обліку на підставі Свідоцтва про хворобу № 55 від 29.03.2012 Військово - Лікарська комісія госпіталю ГУМВС України в Харківській області за розпорядженням : ВКПС ПМДПА в Харківській області / наказ № 85 МВС України від 06.02.2001 / за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку, наказу № 1100-0 від 21 травня 2012 року Державної податкової служби ( через хворобу) / що було підтверджено рішенням та постановою вищестоящої ВЛК за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку за Постановою Військово Лікарської комісії / Протокол № 8 від 11.04.2012), якими здійснюється підробка офіційних документів, перевищення своїх службових повноважень, якими до мого військового квитку № НОМЕР_1 від 01.08.1985 в вересні 2024 року /ставиться квадратна печатка про нібито взяття його на військовий облік 09.06.1988/- саме ІНФОРМАЦІЯ_3 /який станом на 1988 р. - не існував , а був на той час ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 відмовлено у відкритті провадження по справі.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що наведені ОСОБА_1 позовні вимоги розглядалися судом у справах № 520/31300/24, № 520/14683/25, за наслідками яких прийняті судові рішення, що набрали законної сили.

Отже, існують судові рішення, які набрали законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що предмет спору у справі № 520/31300/24 не є тотожним тому, що розглядається в межах цієї справи. Так, в межах справи № 520/31300/24 суд надавав оцінку правомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо розгляду заяв ОСОБА_1 , тоді як в межах справи, що розглядається спірним є питання незаконності дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо постановлення на облік ОСОБА_1 через можливу підробку документів; відповідачами у справі № 520/31300/24 були Міністерство оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_6 , що не відповідає відповідачам у справі, що розглядається.

Зауважує, що в разі відмінностей між обставинами звернення до суду: в сторонах справи, предметі, підставах, матеріально-правових вимогах позови не є тотожними.

Також, звертає увагу, що судове рішення у справі № 520/31300/24 не виконано, а отже права позивача залишаються порушеними, що також є підставою для звернення до суду з позовом з метою їх поновлення, проте суд першої інстанції не надав жодної оцінки зазначеному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач) не надав відзив на апеляційну скаргу.

Позивач у судовому засіданні суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Зазначена підстава спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2018 у справі №9901/431/18.

Підстава позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Не є зміною підстав позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.07.2023 у справі № 420/14964/22.

Крім цього, не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або наведення іншого праворозуміння таких норм.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/1764/17, від 06.10.2021 у справі № 520/16416/2020.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції встановив, що у цій справі має місце спір між тими самими сторонами, щодо одного й того самого предмету та підстав, що й у справах № 520/31300/24, № 520/14683/25, за наслідками розгляду яких ухвалено постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 та ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 відповідно.

Колегія суддів зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Отже, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.

Так, у межах розгляду справи № 520/31300/24 ОСОБА_1 пред`явив позов, у якому просив суд:

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, які не виконали: рішення ВЛК, вимоги Закону України та усунулися від виконання своїх службових обов`язків, якими з 29.12.2012р. по 12.11.2024р. не зняли з військового обліку ОСОБА_1 (ІНП: НОМЕР_2 ), від свідоцтва про хворобу №55 від 29.03.2012 року Військово-лікарська комісія госпіталю ГУМВС Україна в Харківській області за розпорядженням ВКПС ПМ ДПА в Харківській області, наказ №85 МВС України від 06.02.2001 року "за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку" та наказом №1100-0 від 21 травня 2012 року Державної податкової служби (через хворобу), підтверджено рішенням та постановою вищестоящою ВЛК "за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку" за Постановою Військово-лікарської комісії (протокол №8 від 11.04.2012 року);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 зняти, виключити, з військового обліку, внести в реєстр "Оберіг" та військовий квиток № НОМЕР_1 від 01.08.1985р. відомості про зняття, виключення, з військового обліку ОСОБА_1 (ІНП: НОМЕР_2 ) на підставі свідоцтва про хворобу №55 від 29.03.2012р. Військово-лікарської комісії госпіталю ГУМВС України в Харківській області за розпорядженням ВКПС ПМ ДПА в Харківській області, наказ "85 МВС України від 06.02.2021р. " за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку" та наказом №1100-0 від 21 травня 2012р. Державної податкової служби (через хворобу), що було підтверджено рішенням та постановою вищестоящою ВЛК "за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку" за Постановою Військово-лікарської комісії (протокол №8 від 11.04.2012 року);

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, якими порушено Закон України "Про звернення громадян", якими проігноровано цінні листи з повідомленням (з описом) 476, 796, 940, заявою №5 (вх. №21918) від 08.10.2024р. проігноровано, відповідь не надано, рішення не прийнято, а відповідь на лист 686 від 16.05.2024р. надана 11.11.2024р.;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті цінні листи з повідомленням (з описом) 476, 796, 940, заявою №5 (вх. №21918) від 08.10.2024р. проігноровано, відповідь не надано, рішення не прийнято;

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, якими здійснюється підробка офіційних документів, перевищення своїх службових повноважень, якими до військового квитка № НОМЕР_1 від 01.08.1985р. в вересні 2024р. ставиться квадратна печатка, нібито, взяття позивача до військового обліку 09.06.1988р., саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , який станом на 1988р. не існував, на той час ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі № 520/31300/24, яке за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили 20.05.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду та протиправними дії з неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 , надісланих листами з повідомленням про вручення (з описом) 476, 796, 940, заявою №5 (вх. №21918) від 08.10.2024;

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті заяви ОСОБА_1 , направлені цінними листами з повідомленням про вручення 476, 796, 940, заявою №5 (вх. №21918) від 08.10.2024р. та ухвалити за ними відповідні рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в межах розгляду справи № 520/31300/24 суд першої інстанції в тому числі надавав оцінку діям ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо розгляду заяв ОСОБА_1 , надісланих листами з повідомленням про вручення (з описом) 476, 796, 940 та в цій частині задовольнив позов.

Водночас, предметом спору у вказаній вище справі також були дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незаконного, на думку ОСОБА_1 , взяття його на військовий облік через підробку документів та зобов`язання відповідача виключити позивача з військового обліку.

Судовим рішенням у справі № 520/31300/24 у задоволенні цієї частини позову відмовлено.

Вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вважав недоведеними обставини підробки документів та зазначив, що питання виключення військовослужбовця з військового обліку є дискреційними повноваженнями відповідача.

Тож, судом в межах адміністративної справи № 520/31300/24 вже розглядалось питання дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановлення позивача на військовий облік.

Також, у межах розгляду справи № 520/14683/25 ОСОБА_1 пред`явив позов, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , якими порушено Закон України « Про звернення громадян », ЗУ « Про надання публічної інформації », якими проігноровано станом на 05.06.2025 року заява № 6 (вх.№ 7862 від 06.03.2025 року ), заява № 7, інформаційний запит № 1 від 15.03.2025 року (рекомендоване/цінне з описом лист № 12) до ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті, якими проігноровано станом на 05.06.2025 року ОСОБА_1 заява № 6 (вх.№ 7862 від 06.03.2025 року), заява № 7, Інформаційний запит № 1 від 15.03.2025 року (рекомендоване/цінне з описом лист № 12) до ІНФОРМАЦІЯ_5 );

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , якими здійснюється підробка офіційних документів, перевищення своїх службових повноважень, якими до військового квитка ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 01.08.1985 року в вересні 2024 року ставиться квадратна печатка про нібито взяття ОСОБА_1 на військовий облік 09.06.1988 року саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , який станом на 1988 рік не існував, а був на той час ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 які не виконали рішення ВЛК, вимоги Закону України, які усунулися від виконання своїх службових обов`язків, якими протягом з 29.03.2012 року по 05.06.2025 року грудня (тобто 13,2 років), не зняли/не виключили з військового обліку ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) від свідоцтва про хворобу № 55 від 29.03.2012 року Військово-Лікарська комісія госпіталю ГУМВС України в Харківській області за розпорядженням ВКПС ПМДПА в Харківській області наказ № 85 МВС України від 06.02.2001 року за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку, наказу № 1100-0 від 21 травня 2012 року Державної податкової служби (через хворобу), що було підтверджено рішенням та постановою вищестояшої ВЛК за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку за постановою Військово Лікарської комісії протокол № 8 від 11.04.2012 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 зняти, виключити з військового обліку, внести в реєстр «Оберіг», внести відомості про зняття, виключення з військового обліку в воєнний квиток № НОМЕР_1 від 01.08.1985 року ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на підставі Свідоцтва про хворобу № 55 від 29.03.2012 року Військово-Лікарська комісія госпіталю ГУМВС України в Харківській області за розпорядженням: ВКПС ПМДПА в Харківській області наказ № 85 МВС України від 06.02.2001 року за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку, наказу № 1100-0 від 21 травня 2012 року Державної податкової служби (через хворобу), що було підтверджено рішенням та постановою вищестоящої ВЛК за сукупністю захворювань непридатний до військової служби із зняттям з військового обліку за постановою Військово Лікарської комісії Протокол № 8 від 11.04.2012 року;

- винести окрему ухвалу та направити до правоохоронного органу, в порядку ст.214 КПК України внесення відомостей в ЄРДР щодо можливих неправомірних дій ІНФОРМАЦІЯ_1 в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, якими на протязі 13,2 років відмовлено у знятті і в подальшому виключенню з військового обліку, здійснюється підробка офіційних документів, перевищення своїх службових повноважень, якими до військового квитка ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 01.08.1985 року в вересні 2024 року ставиться квадратна печатка про нібито взяття ОСОБА_1 на військовий облік 09.06.1988 року саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , який станом на 1988 рік не існували, а був на той час ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2025, яка набрала законної сили відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , якими здійснюється підробка офіційних документів, перевищення своїх службових повноважень, якими до військового квитка ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 01.08.1985 року в вересні 2024 року ставиться квадратна печатка про нібито взяття ОСОБА_1 на військовий облік 09.06.1988 року саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , який станом на 1988 рік не існував, а був на той час ІНФОРМАЦІЯ_4 , винесення окремої ухвали та направлення до правоохоронного органу, в порядку ст.214 КПК України внесення відомостей в ЄРДР щодо можливих неправомірних дій ІНФОРМАЦІЯ_1 в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, якими на протязі 13,2 років відмовлено у знятті і в подальшому виключенню з військового обліку, здійснюється підробка офіційних документів, перевищення своїх службових повноважень, якими до військового квитка ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 01.08.1985 року в вересні 2024 року ставиться квадратна печатка про нібито взяття ОСОБА_1 на військовий облік 09.06.1988 року саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , який станом на 1988 рік не існував, а був на той час ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Роз`яснено позивачу, що розгляд позовних вимог у вищевказаній частині віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства.

У межах цієї справи (№ 520/17508/25) фактично предметом позову також є дії ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо незаконного постановлення ОСОБА_1 на військовий облік через підробку документів та зобов`язання відповідача виключити його з військового обліку.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 , що є предметом розгляду цієї адміністративної справи (№ 520/17508/25), є тотожними предмету спору, що розглядались Харківським окружним адміністративним судом по суті у справі № 520/31300/24 та № 520/14683/25, судові рішення у яких набрали законної сили.

Колегія суддів зауважує, що під час зміни однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Колегія суддів також зазначає, що незгода позивача із висновками суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог є підставою для оскарження відповідного судового рішення у апеляційному та касаційному порядку за наявності передбачених законодавством для цього підстав, а не для повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Доводи скаржника про те, що відповідачем не виконується судове рішення у справі № 520/31300/24 колегія суддів вважає такими, що не є підставами для звернення до суду з новим позовом.

Так, положеннями ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 ст. 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Згідно із ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в такій справі.

Наведені спеціальні норми КАС України, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, а тому виключається можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Колегія суддів зазначає, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі № 520/31300/24 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до ст. 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 260/1898/22, від 16.03.2023 у справі № 640/12697/21 та від 30.11.2023 у справі № 420/6135/22, від 21.02.2024 у справі № 140/17323/23.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що станом на час розгляду цієї справи було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим існували підстави для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 по справі № 520/17508/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді А.О. Бегунц В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 01.09.2025 року