Справа № 160/14339/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/14339/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» про перегляд рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро», в якому просило: стягнути з ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 256 312,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що відповідач у 2023 році не виконав вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо працевлаштування осіб з інвалідністю, внаслідок чого до нього необхідно застосувати адміністративно-господарські санкції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що саме на органи Держпраці законодавчо покладений обов`язок перевірки суб`єктів господарювання на виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. За наслідками такої перевірки, у разі підтвердження невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у суб`єкта господарювання виникає обов`язок сплатити адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, не надання належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач зобов`язаний сплачувати в безумовному порядку адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Зазначає, що постанова Верховного Суду від 21.11.2022 у справі № 400/3957/21, на яку посилається суд, стосується інших спірних правовідносин ще за 2020 рік.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року задоволено апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року, задоволено адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» про стягнення адміністративно-господарських санкцій, а саме:

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 256 312,52 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення. Товариством з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» не доведено факт дотримання вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2025 року скаржнику відмовлено у відкритті касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції подано заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 КАС України.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що суд апеляційної інстанції при розгляді справи не міг врахувати істотні для справи обставини, які не були відомі відповідачу в той час.

Відповідач не був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції, який розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому не подавав відзив на позовну заяву.

У суді апеляційної інстанції справа розглядалася в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, тому відповідач не подав відзив апеляційну скаргу, оскільки не був обізнаний про її розгляд.

Звертаю увагу, що на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначену в зареєстрованому електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд», не приходили повідомлення про доставку будь-яких процесуальних документів у справі №160/14339/24.

Крім того, електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» в січні- лютому 2025 року функціонував не коректно, зокрема, через численні хакерські атаки з боку країни-агресора російської федерації, тому увійти до електронного кабінету Товариства було неможливо внаслідок технічних проблем, а якщо вдавалося увійти, то працювати було неможливо через постійні помилки в системі.

Внаслідок вказаних обставин Товариство з об`єктивних причин, які не залежали від нього, не отримало ухвалу суду апеляційної інстанції від 29.01.2025 про витребування доказів та, відповідно, не надало докази дотримання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік та здійснені заходи щодо працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативів, визначених законом.

Відповідач зазначає, що у період з січня 2023 року по травень 2023 року середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на Товаристві становила 263 особи, а в період з червня 2023 року по грудень 2023 року збільшилася до 312 осіб, тобто, майже на 19 відсотків .

16 червня 2023 року відповідач, прогнозуючи подальше збільшення кількості працівників, подав до Царичанського відділу Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості (вх. №20.11-06/32) Звітність (форма №3-ПН) Інформація про попит на робочу силу (вакансії) відповідно до якої для осіб з інвалідністю було 27 вакансій на 5 посад (копія додається).

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи заяви, встановив наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

На підставі частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд зазначає, що частина 2 вказаної статті визначає підстави для перегляду.

Як визначено пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.

Отже, умовами для перегляду рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.

Відповідно до пункту 1 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

З урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною 4 статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Тобто, не вважаються нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення.

Згідно з частиною 6 статті 361 КАС України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, учасники справи можуть подати протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин, але не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2023 року справа № 816/1259/18, від 27 квітня 2023 року справа № 580/7306/21, ухвалі Верховного Суду від 23 травня 2023 року справа № 823/1801/18.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу норм чинного законодавства слідує, що під обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід розуміти конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Позиція Верховного Суду щодо розуміння пункту 1 частини другої статті 361 КАС України є усталеною та висловлювалась неодноразово, зокрема, вона викладена і в постановах Верховного Суду від 08 липня 2021 року (справа №420/3638/20), від 20 травня 2021 року (справа №260/60/19).

Відповідно до висновків Верховного Суду нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Верховний Суд зазначив, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 820/1400/17 зазначав, що інститут перегляду судових рішень у адміністративних справах за нововиявленими обставинами є додатковою гарантією та можливістю реалізації основного завдання адміністративного судочинства - ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своєю суттю він докорінно відрізняється від права на апеляційне або касаційне оскарження судових рішень. Інститут перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами спрямований на забезпечення додаткової можливості особі домогтися перегляду судового рішення з підстав наявності таких обставин навіть після використання права апеляційного та/або касаційного перегляду судових рішень, якими закінчено розгляд справи, і особа позбавлена можливості повторно звертатись до суду з таким самим позовом (до того самого відповідача, про той самий предмет спору і з тих самих підстав) і вимагати нового розгляду адміністративного спору з урахуванням нової обставини, яка має суттєве значення для його вирішення, але не була врахована судом при ухваленні судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Аналізуючи обставини, які позивач вважає нововиявленими, суд дійшов до висновку, що він фактично керується п.1 ч.2 ст. 361 КАС України.

В обґрунтування заяви відповідач посилався на те, що відповідач не був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції, який розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому не подавав відзив на позовну заяву.

У суді апеляційної інстанції справа розглядалася в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, тому відповідач не подав відзив апеляційну скаргу, оскільки не був обізнаний про її розгляд. На електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначену в зареєстрованому електронному кабінеті підсистеми "Електронний суд", не приходили повідомлення про доставку будь-яких процесуальних документів у справі №160/14339/24.

Електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» в січні- лютому 2025 року функціонував не коректно, зокрема, через числені хакерські атаки з боку країни-агресора російської федерації, тому увійти до електронного кабінету Товариства було неможливо внаслідок технічних проблем, а якщо вдавалося увійти, то працювати було неможливо через постійні помилки в системі.

Внаслідок вказаних обставин Товариство з об`єктивних причин, які не залежали від нього, не отримало ухвалу суду апеляційної інстанції від 29.01.2025 про витребування доказів та, відповідно, не надало докази дотримання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік та здійснені заходи щодо працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативів, визначених законом.

Відповідач зазначає, що у період з січня 2023 року по травень 2023 року середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на Товаристві становила 263 особи, а в період з червня 2023 року по грудень 2023 року збільшилася до 312 осіб, тобто, майже на 19 відсотків .

16 червня 2023 року відповідач, прогнозуючи подальше збільшення кількості працівників, подав до Царичанського відділу Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості (вх. №20.11-06/32) Звітність (форма №3-ПН) Інформація про попит на робочу силу (вакансії) відповідно до якої для осіб з інвалідністю було 27 вакансій на 5 посад (копія додається).

Колегія суддів звертає увагу, що за положенням статті 361 КАС України, не вважаються нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Також, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №2а-7523/10/1270, від 02.05.2018 у справі №303/3535/16-а, від 04.09.2018 у справі №809/824/17, від 22.11.2018 у справі №826/14224/15.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 23 липня 2024 року у справі № 380/2760/21, від 09 квітня 2024 року та від 03 липня 2024 року у справі №280/4833/22, від 12 березня 2025 року у справі № 280/3837/21, зазначав, що не належать до нововиявлених обставин нові докази або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, спрямоване на переоцінку встановлених судом обставин. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, колегія суддів зазначає, що Звітність (форма №3-ПН) Інформація про попит на робочу силу (вакансії) яка була подана до Царичанського відділу Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості (вх. №20.11-06/32), не може вважатися обставиною про яку не міг бути обізнаний відповідач на час розгляду справи.

Суд зауважує, що позивач фактично просить здійснити переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Щодо посилання заявника про не обізнаність його про розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції, та неотримання ухвали суду апеляційної інстанції про витребування доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, судами під час розгляду справи досліджувались матеріали справи, здійснювалось повідомлення сторін про відкриття, розгляд справи та прийняті за результатами розгляду справи судові рішення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року задоволено адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» не доведено факт дотримання вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю.

Так, у судовому рішенні зазначено, що судом апеляційної інстанції ухвалою від 29 січня 2025 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» надати до Третього апеляційного адміністративного суду належні докази дотримання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік. Матеріали справи містять Довідку Третього апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа, згідно якого документ (ухвала від 29.01.2025) в електронному вигляді було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 31.01.2025. З урахуванням наведеного та наявної в матеріалах справи довідки про доставку ухвали від 29.01.2025 в електронному вигляді, суд дійшов висновку, що вказані обставини є достовірним доказом отримання відповідачем зазначеної ухвали суду - 31.01.2025. Проте, станом на день розгляду цієї справи, відповідачем, зазначених в ухвалі від 29.01.2025 доказів дотримання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, суду апеляційної інстанції не надано.

Так, за положенням частин 5- 7 статті 18 КАС України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

За положенням частин 8 статті 44 КАС України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За положенням пункту 1 частин 3 статті 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки до її електронного кабінету.

Відповідно до пункту 2 частин 1, частин 2 статті 124 КАС України часом вручення повістки вважається день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять докази доставлення до електронного кабінету особи (відповідача) ухвал суду першої інстанції про відкриття провадження в адміністративній справі, ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження та ухвали суду від 29 січня 2025 року якою зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» надати до Третього апеляційного адміністративного суду належні докази дотримання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік.

Отже, відповідач був обізнаний про судовий розгляд справи та необхідність подання доказів які були витребувані судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що посилання заявника на те, що до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» не надходило повідомлень, січні-лютому 2025 року кабінет функціонував не коректно через хакерські атаки з боку країни-агресора російської федерації, тому увійти до електронного кабінету Товариства було неможливо внаслідок технічних проблем, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються. Крім того, рішення у справі судом апеляційної інстанції ухвалено 01.04.2025, тобто, після періоду на який посилається заявник, що свідчить про можливість виконання ним приписів процесуального законодавства в частині подання до суду відповідних доказів в підтвердження своїх обґрунтувань.

Отже, заявником не наведено істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі позивачу на час розгляду справи.

Відтак, наведена позивачем обставина не відповідає критерію істотності для визнання її нововиявленою за правилами пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість заявника наявними доказами та змістом належних норм права, оцінивши долучені до справи документи за правилами ст. 90 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи фактичних даних, які б засвідчували існування у спірних правовідносинах визначених ст. 361 КАС України підстав.

Отже, обставини, на які послався позивач, не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України, а метою подання цієї заяви, фактично стало усунення допущеного, як на думку заявника, порушення судом першої та апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні рішення, що суперечить правовому змісту запровадженого КАС України інституту перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Однак, такі помилки, якщо вони мали місце та призвели на думку заявника до ухвалення незаконного рішення, мають усуватися шляхом апеляційного та касаційного перегляду справи. У цій справі відповідач скористався правом на касаційне оскарження зазначеного судового рішення.

Згідно частини 1 статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала.

Керуючись статтями 241-245, 311, 321, 322, 328, 329, 361-369 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» про перегляд рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №160/14339/24.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення в порядку, визначеному ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров