Справа № 580/7609/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року справа № 580/7609/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "ВЕТЕРАНИ ЛИСЯНШИНИ" до ЛИСЯНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

03.07.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов представника ОСОБА_1 від імені ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "ВЕТЕРАНИ ЛИСЯНШИНИ" (19301, Черкаська обл., Звенигородський р-н, селище Лисянка, пл. Миру, буд.30; ) (далі позивач) до ЛИСЯНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (19301, Черкаська обл., Звенигородський р-он, селище Лисянка, пл.Миру, 27; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви позивача про безоплатне надання приміщення для здійснення статутної діяльності з аргументацією щодо можливості отримання такого приміщення в користування на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна» через аукціон, про що зазначено у листі-відповіді від 23.12.2024 № 1612;

зобов`язання відповідача розглянути його заяву про надання безоплатно приміщення для здійснення статутної діяльності на найближчій черговій або позачерговій сесії селищної ради з урахуванням вимог статті 20 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Обґрунтовуючи зазначено, що відповідач безпідставно відмовив у безоплатному наданні приміщення для ведення статутної діяльності позивачу.

08.07.2025 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

21.07.2025 суду надійшов відзив відповідача з проханням у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач забезпечений приміщенням для виконання своїх завдань та із-за різного тлумачення закону відповідач звернувся за роз`ясненнями до уповноважених міністерств України щодо вирішення питання усунення колізій в законодавстві України. Стверджує, що заяву розглянув вчасно та в повному обсязі. Майно, яке бажає отримати позивач, використовується відповідачем для власних потреб.

28.07.2025 позивач подав відповідь, в якій зауважив, що відповідач порушив процедуру, не розглянувши його заяву на сесії. Для отримання права користування нерухомим майном, вважає, не потрібним електронні торги. Стверджує про порушення відповідачем строку надання адміністративної послуги.

01.08.2025 відповідач подав заперечення на відповідь та 08.08.2025 додаткове пояснення, в яких повторно наголосив на колізіях у законодавстві України.

05.08.2025 позивач надав додаткове пояснення, в якому зауважив, що подібні рішення приймаються іншими органами місцевого самоврядування.

Оскільки обґрунтовані заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити в справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) на підставі письмових доказів.

Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Позивач звернувся на ім`я в.о. голови відповідача заявою, в якій просив надати для роботи з військовослужбовцями приміщення (кабінети) на першому поверсі (вільні кабінети, якими користувалися соціальний захист райдержадміінстрації), що знаходяться на площі Миру,30 (колишнє приміщення Лисянської селищної ради).

Вказану заяву розглянув Виконавчий комітет відповідача, про що листом від 23.12.2024 №1612 повідомив про встановлену законом заборону передачі комунального майна в безоплатне користування або позичку. Для отримання має звернутися через електронну торгову систему з пакетом документів.

Тому позивач звернувся в суд. Вирішуючи спір, суд урахував.

Згідно зі ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі ЗУ №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст.25 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Оскільки заяву розглянув виконавчий комітет відповідача, суд урахував, що повноваження щодо управління комунальною власністю врегульовані ст.29 ЗУ №280/97-ВР. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад;

2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків юридичних осіб комунальної власності відповідних територіальних громад;

3) заслуховування звітів про роботу керівників юридичних осіб комунальної власності відповідних територіальних громад;

4) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Питання, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, вказані в ст.26 цього Закону. Серед них - прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Відповідно до ч.6 ст.60 ЗУ №280/97-ВР доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Відчуження та передача в оренду комунального майна, а також майна господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді або іншій юридичній особі, єдиним учасником (засновником) якої є територіальна громада, майна юридичних осіб інших організаційно-правових форм, єдиним учасником (засновником) яких є територіальна громада, здійснюються на конкурентних засадах шляхом проведення електронних аукціонів (публічних торгів) в електронній торговій системі, крім випадків та з урахуванням особливостей, визначених законом.

Функціонування та розвиток електронної торгової системи (ЕТС) забезпечуються за рахунок плати на розвиток ЕТС, що становить третину суми максимальної винагороди оператора електронного майданчика (плати за участь в електронному аукціоні), якщо інше не встановлено законодавством.

Для цілей цього Закону термін "електронна торгова система" вживається у значенні, наведеному в законах України "Про приватизацію державного і комунального майна" (для цілей відчуження), "Про оренду державного та комунального майна" (для цілей оренди).

Згідно з ч.7 ст.60 ЗУ №280/97-ВР майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, скорочувати обсяги доходів місцевих бюджетів, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна регулює Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Оскільки звернення позивача адресоване виключно в.о. голови та не встановлено звернень до відповідача, зважаючи на вказане вище нормативне регулювання, посилання позивача на порушення порядку розгляду його заяви відповідачем безпідставне. Розгляд виконавчим комітетом узгоджується з приписами підп. «а» п.1 ст.29 та п.7 ч.4 ст.43 (керівництво голови апаратом ради та її виконавчого комітету) ЗУ №280/97-ВР. Вказівка на невиконання адміністративної послуги також, оскільки відсутні звернення позивача через ЦНАП, а поданий ним наказ щодо затвердження карток адміністративних послуг стосується повноважень Міністерства у справах ветеранів України, а не відповідача у справі.

Стаття 20 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на яку посилається позивач, приписує, що громадські організації та інші об`єднання ветеранів війни в межах своїх повноважень сприяють розробленню рішень органами законодавчої і виконавчої влади, представляють і захищають законні інтереси своїх членів у державних органах і громадських організаціях, здійснюють інші повноваження, передбачені законодавством України про об`єднання громадян. Центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Рада міністрів Автономної Республіки Крим у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають. Підприємства ветеранів війни, на яких не менше ніж 60 процентів від середньоспискової чисельності працюючих становлять учасники бойових дій та учасники війни, звільняються від сплати податку на прибуток.

То ж вказана норма порядок розгляду та вирішення заяв відповідачем не регулює.

Зважаючи, що в заяві позивач не просив розглянути його питання на сесії, доводи щодо відсутності її рішення не враховано. Відповідач не мав правових і фактичних підстав розглядати звернення, що не було йому адресовано. Решта доводів сторін не спростовує цих фактичних обставин спору та правовідносин, які виникли в ньому, не регулює.

Тому відсутні підстави для задоволення позову та розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "ВЕТЕРАНИ ЛИСЯНШИНИ" (19301, Черкаська обл., Звенигородський р-н, селище Лисянка, пл. Миру, буд.30; ) до ЛИСЯНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ (19301, Черкаська обл., Звенигородський р-н, селище Лисянка, пл.Миру, 27; ) про: визнання протиправною бездіяльність щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви про безоплатне надання приміщення для здійснення статутної діяльності з аргументацією щодо можливості отримання такого приміщення в користування на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна» через аукціон, про що зазначено у листі-відповіді від 23.12.2024 № 1612, зобов`язання розглянути його заяву про надання безоплатно приміщення для здійснення статутної діяльності на найближчій черговій або позачерговій сесії селищної ради з урахуванням вимог статті 20 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ