Справа № 480/3476/22
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

судді Кравчука В.М.
справа №480/3476/22
Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі № 480/3476/22 за позовом Первинної профспілкової організації Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України, Громадської організації «Сумське кадетство» до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, якими в умовах воєнного стану змінено місце дислокації Ліцею з м. Суми на м. Хмельницький.
Більшість колегії суддів, погоджуючись з судовими рішеннями, висловили думку, що нормативно-правовими актами не передбачено повноважень відповідача на «зміну дислокації» чи переміщення навчальних закладів у місця, які не визначені їх статутами як місцезнаходження юридичної особи.
Покликання відповідача на те, що прийняття оскаржуваних наказів було зумовлене необхідністю продовження безпечного провадження освітнього процесу в умовах воєнного стану суд визнав безпідставним, оскільки, незважаючи на свою доречність, такі мотиви не створюють для суб?єкта владних повноважень підстави діяти не на підставі, не у межах повноважень або не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
З судовим рішенням не згоден.
Дійсно, спеціальним законодавством не визначено умов зміни дислокації навчального закладу. Однак Адміністрація Державної прикордонної служби України, як засновник Ліцею, має забезпечити збереження життя та здоров`я ліцеїстів і саме цими мотивами було зумовлено рішення про передислокацію Ліцею.
24.02.2022 розпочалася повномасштабна військова агресія російської федерації проти України.
Частиною 1 ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III cистема заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема забезпечення належних умов для гарантування безпеки дітей.
Згідно з п. 1.15 Статуту Ліцей несе відповідальність перед собою, суспільством та державою за, зокрема безпечні умови освітньої діяльності.
Загальновідомо, що м. Суми знаходиться ближче до країни-агресора та в зоні більшого ризику, ніж м. Хмельницький, в яке було вирішено передислокувати ліцей.
З огляду на введення в Україні воєнного стану, місцезнаходження Ліцею в безпосередній близькості держави-агресора, неможливості гарантувати безпеку учнів та працівників ліцею, пошкодження будівлі Ліцею, знищення значної частини його інфраструктури, зважаючи на необхідність оперативного реагування на непередбачувані і небезпечну ситуацію, вважаю домірним (пропорційним) те, що оскаржувані накази були прийняті без консультацій і врахування думки ліцеїстів та їхніх батьків.
Вважаю, що повноваження відповідача на зміну дислокації (місця знаходження) Ліцею випливають з його статусу засновника ліцею.
На мою думку, відповідач правомірно з урахування гарантій, передбачених ст.57-1 Закону «Про освіту», змінив місце дислокації, тобто перемістив Ліцей до міста Хмельницький, не змінивши при цьому місце проживання малолітніх та неповнолітніх учнів, з огляду на введення наказом начальника Ліцею від 18.03.2022 №48 в Ліцеї з 21.03.2022 освітнього процесу із використанням технологій дистанційного навчання на період воєнного стану.
Тому вважаю, що касаційну скаргу слід було задовольнити та судові рішення - скасувати з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову.
Суддя В.М. Кравчук