Справа № 560/8678/25
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8678/25
РІШЕННЯ

іменем України

01 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 на користь Служби безпеки України витрати, пов`язані з його утриманням у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу у розмірі 38970 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 70 коп., які підлягають перерахуванню до Інституту Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (рахунок UA1007120, ). Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , витрати на судовий збір у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім грн.), які підлягають перерахуванню до Інституту Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (рахунок UA1007120, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04 серпня 2024 року наказом Інституту Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, № 140-ос/дск Про прийняття на військову службу та призначення на посади курсантів ОСОБА_1 прийнято на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, призначено на посаду курсанта та присвоєно військове звання солдат, зараховано у списки особового складу Інституту та поставлено на всі види забезпечення з 04 серпня 2024 року. Під час навчання в Інституті ОСОБА_1 знаходився на державному забезпеченні.

Згідно з пунктом 1 контракту ОСОБА_1 добровільно взяв на себе серед інших зобов`язання проходити військову службу (навчання) за контрактом в Інституті Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого протягом строку дії контракту на умовах, установлених законами, іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах.

Позивач вказує, що за відповідачем на момент подання позову розмір відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням ОСОБА_1 в Інституті, складає 38970 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 70 коп, які відповідачем не сплачено.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторні.

Від відповідача на адресу суду відзиву на позовну заяву не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 04 серпня 2024 року наказом Інституту Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, № 140-ос/дск Про прийняття на військову службу та призначення на посади курсантів ОСОБА_1 прийнято на військову службу (навчання) курсантів вищих Документ сформований в системі військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, призначено на посаду курсанта та присвоєно військове звання солдат, зараховано у списки особового складу Інституту та поставлено на всі види забезпечення з 04 серпня 2024 року. Під час навчання в Інституті ОСОБА_1 знаходився на державному забезпеченні.

На виконання частини 5 статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, пункту 8 Положення про проходження військової служби (навчання) курсантами вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 09 жовтня 2019 року № 739, 04 серпня 2024 року Службою безпеки України укладено контракт з ОСОБА_1 про проходження ним військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України. Контракт укладено на увесь час навчання в Інституті.

Згідно з пунктом 1 контракту ОСОБА_1 добровільно взяв на себе серед інших зобов`язання проходити військову службу (навчання) за контрактом в Інституті Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого протягом строку дії контракту на умовах, установлених законами, іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах.

Враховуючи, що під час проходження військової служби (навчання) ОСОБА_1 допустив порушення військової дисципліни, зокрема, вимог статті 41 Конституції України, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, пунктів 2, 3, 4 та 8 Правил професійної етики та доброчесності військовослужбовця Служби безпеки України, затверджених наказом ЦУ СБУ від 27.11.2023 № 474, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 11.12.2023 за № 2150/41206, на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення, та з дотриманням вимог пункту 2 розділу ІІ Особливих вимог відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів), які навчаються у вищих військових навчальних закладах (військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти) Служби безпеки України, затверджених наказом Центрального управління Служби безпеки України від 14.02.2025 № 44, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.03.2025 за № 474/43880, наказом в.о. ректора Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 22.04.2025 № 212-С відраховано з Інституту на підставі підпункту 6 частини 1 статті 46 Закону України Про вищу освіту та підпункту ж пункту 61 Положення про проходження військової служби (навчання) курсантами вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 9 жовтня 2019 року № 739/2019, через недисциплінованість.

На підставі зазначеного наказу 24 квітня 2025 року наказом Інституту № 69-ос/дск контракт з ОСОБА_1 був достроково розірваний, ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу Інституту та знятий з усіх видів забезпечення з 24 квітня 2025 року.

Вказаним вище наказом Інституту відповідно до вимог частини 10 статті 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, та Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженим спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України та Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за № 863/14130, встановлено, що сума витрат, що підлягає відшкодуванню солдатом ОСОБА_1 , пов`язаних з його утриманням за період навчання в Інституті, становить 38 970 грн. 70 коп. (довідка-розрахунок від 19.05.2025 № 27/375ві, відомість нарахування грошового забезпечення від 19.05.2025 № 27/376ві).

25 квітня 2025 року з ОСОБА_1 було проведено бесіду щодо наслідків відрахування з Інституту через недисциплінованість, необхідності відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням в Інституті у сумі 38970 грн. 70 коп. та запропоновано добровільно відшкодувати вказану суму до 08.05.2025, а також надано реквізити для здійснення перерахування грошових коштів.

За результатами бесіди ОСОБА_1 зобов`язався повністю відшкодувати суму витрат, пов`язаних з його утриманням в Інституті, до 08.05.2025.

Станом на 21.05.2025 грошові кошти від ОСОБА_1 не надходили (довідка № 27-272 від 21.05.2025).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України від 25.03.1992р. №2229-ХІІ "Про Службу безпеки України" умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.

Положеннями ст.22 Закону України від 25.03.1992р. №2229-ХІІ "Про Службу безпеки України" передбачено, що підготовка, перепідготовка, підвищення кваліфікації спеціалістів для Служби безпеки України здійснюється відповідно до Закону України "Про освіту" та інших актів законодавства. Для забезпечення професійної освіти кадрів Служба безпеки України створює відповідні навчальні заклади.

У розумінні ст.8 Конституції України відмова громадянина від здійснення грошового платежу на користь іншого учасника суспільних відносин може мати місце виключно у разі доведення до відома цього громадянина факту існування обов`язку відшкодування витрат.

Частиною 11 ст.25 Закону України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок та військову службу" курсанти чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти (за винятком випадків, передбачених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 та підпунктами "б", "г" чи "ґ" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону), направляються у військові частини для подальшого проходження військової служби, якщо вони не вислужили встановленого строку строкової військової служби. При цьому у строк військової служби військовослужбовцям зараховується тривалість: строкової військової служби до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти; військової служби за контрактом до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти; військової служби під час навчання у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти із розрахунку два місяці служби (навчання) за контрактом - за один місяць строкової військової служби.

Указом Президента України від 07.11.2001р. №1053/2001 було затверджено Положення про проходження військової служби (навчання) курсантами вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України (далі за текстом - Положення №1053/2001).

У подальшому Указом Президента України від 09.10.2019р. №739/2019 було затверджено Положення про проходження військової служби (навчання) курсантами вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) Служби безпеки України (далі за текстом - Положення №739/2019).

Відповідно до п.63 Положення №739/2019 курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Службі безпеки України витрати, пов`язані із їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови курсанта від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати), визначений Порядком відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі Порядок).

Пунктом 5 Порядку №964 унормований випадок відшкодування витрат на утримання військовослужбовця - курсанта у закладі вищої освіти у повному розмірі.

Таким обов`язком обтяжені: курсанти, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти, курсанти жіночої статі - за весь період навчання; курсанти, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк; особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за весь період навчання.

Пунктом 6 Порядку №964 унормований випадок відшкодування витрат на утримання військовослужбовця - курсанта у закладі вищої освіти у частковому розмірі.

Таким обов`язком (відшкодування витрат на утримання військовослужбовця - курсанта у закладі вищої освіти у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю) обтяжені: курсанти, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсанти, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

На виконання вимог суду позивач подав докази, необхідні для кваліфікації відносин за участю відповідача як таких, що підпадають під дію п.5 Порядку №964 чи як таких, що підпадають під дію п.6 Порядку №964.

Пунктом 7 Порядку №964 (рівно як і ч.10 ст.25 Закону України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок та військову службу" та п.63 Положення №739/2019) визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

У силу ч.1 ст.77 КАС України суб`єкт владних повноважень - позивач у спорі про відшкодування витрат на утримання військовослужбовця - курсанта у закладі вищої освіти повинен довести факт відмови особи від добровільного відшкодування згаданих витрат.

Між тим, суд повторює, що у розумінні ст.8 Конституції України відмова громадянина від здійснення грошового платежу на користь іншого учасника суспільних відносин може мати місце виключно у разі доведення до відома цього громадянина факту існування обов`язку відшкодування витрат.

Наведене означає, що суб`єкт владних повноважень повинен довести до відома громадянина України - колишнього військовослужбовця - курсанта закладу вищої освіти або наказ про стягнення (відшкодування) витрат на утримання військовослужбовця - курсанта у закладі вищої освіти, або лист - претензію про відшкодування витрат на утримання військовослужбовця - курсанта у закладі вищої освіти, або довідки-розрахунки витрат на утримання військовослужбовця - курсанта у закладі вищої освіти.

Пунктом 3 Порядку визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Окреслені вище дії відповідача у даному конкретному випадку переконливо доводять свідому та цілеспрямовану відмову громадянина від добровільного відшкодування заявленої до стягнення суми коштів.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, на момент подання позову розмір відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням ОСОБА_1 в Інституті, складає 38970 грн. 70 коп.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону та п. 7 Порядку, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Служби безпеки України витрати, пов`язані з його утриманням у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу у розмірі 38970 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 70 коп., які підлягають перерахуванню до Інституту Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (рахунок UA1007120, ).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Служба безпеки України (вул. Володимирська, 33,м. Київ,01001 , код ЄДРПОУ - 00034074)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук