Справа № 200/4655/25
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року Справа№200/4655/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 28.04.2024 року №42 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1.08.2024 та виплатити заборгованість з дати призначення пенсії.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на безпідставну відмову в призначенні пенсії, через відсутність заяви про неотримання пенсії чи інших виплат від РФ.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що рішенням від 14.04.2025 року №42 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 01.08.2024.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Ухвалою суду від 1 липня 2025 року виправлено описку.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання в м. Донецьку Донецької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 7 серпня 1996 року.

Водночас відповідно до довідки від 08.10.2019 № 1427- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування позивача в м. Покровськ, Донецької області.

У довідці Військової частини НОМЕР_2 від 10.05.2025 № 2433 зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 з 24.05.2024 по «теперішній час».

1 серпня 2024 року ОСОБА_1 через вебпортал звернувся до пенсійного фонду за місцем проживання з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08.08.2024 № 42 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Так, у вказаному рішенні зазначено, що cтраховий стаж позивача становить 30 років 1 місяць 22 дні. Пільговий стаж на роботах за списком № l становить 1 рік 2 місяці 25 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди навчання за дипломом, оскільки в додатку до диплому не зазначено номер диплому. Крім того, для підтвердження спеціального стажу заявник уточнюючу довідку не надав. Стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, зараховано за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зазначені обставини встановлені в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року у справі № 200/7421/24.

Указаним рішенням суду, яке набрало законної сили визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08.08.2024 № 42, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.08.2024 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи позивача: з 02.09.1993 по 10.03.1994; з 08.10.1996 по 25.02.1999; з 25.02.1999 по 13.10.2003; з 18.02.2008 по 01.03.2008; до страхового стажу період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 1988 по 1993 роки згідно з дипломом серія НОМЕР_3 від 26.06.1993 та записом в трудовій книзі серія НОМЕР_4 від 02.09.1993 (5 років 1 місяць 24 дні). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням ГУ ПФУ від 28.04.2025 (помилково зазначено 28.04.2024) № 42 (від 28.04.2025 № 21233/03-16), прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року у справі № 200/7421/24, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутнє особисте повідомлення щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Водночас у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 42 років 18 днів (у тому числі додаткові роки за Списком № 1), пільговий стаж становить 8 років, 9 місяців 23 дні, що дає право на зниження пенсійного віку на 8 років, вік заявника 53 роки.

У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.05.2025 № 0500-0202-8/54104 зазначено, що 19.04.2025 засобами поштового зв`язку надійшло звернення позивача 07.05.2025, де зазначено про неодержання пенсії від органів Російської Федерації

До суду також надана копія заяви позивача від 01.08.2024 про призначення пенсії, в якій не було передбачено графи (розділу), в якій особа мала повідомити про одержання або не одержання пенсії в іншій державі, зокрема в Російській Федерації.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закон № 1058-IV встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до п. 14-4 розділу XV Закону № 1058-IV громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), затверджено форму заява про призначення / перерахунок пенсії.

Указана форма заяви, у редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії, не було передбачено графи (розділу), в якій особа мала повідомити про одержання або не одержання пенсії в іншій державі, зокрема в Російській Федерації.

Відповідні зміни до форми заяви були внесені лише Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2025 № 3-1, тобто після виникнення спірних правовідносин.

Також суд ураховує, що з 24.05.2024 позивач перебуває на військовій службі.

Крім того, відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

З установлених судом обставин випливає, що позивачу не було повідомлено про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів, проте було передчасно прийнято оскаржуване в цій справі рішення про відмову в призначенні пенсії.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване в цій справі рішення ГУ ПФУ є протиправним .

Частиною 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому, ураховуючи наведені приписи КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав скасування оскаржуваного рішення.

Відповідач у відзиві зазначив, що рішенням від 14.04.2025 року №42 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 01.08.2024.

Жодних доказів на підтвердження вказаної обставини до суду не надано. Водночас існування оскаржуваного рішенням ГУ ПФУ від 28.04.2025 (в якому помилково зазначено 28.04.2024) № 42 (від 28.04.2025 № 21233/03-16) підтверджує актуальність вимог позивача.

Як було встановлено, вік позивача на момент звернення до ГУ ПФУ становив 53 роки і має право на зниження пенсійного віку на 8 років. Позивач перебуває на військовій службі і обставин одержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації не встановлено.

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною 4 ст. 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, на думку суду, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача його позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Правильність застосування наведеного способу захисту порушеного права позивача підтверджується практикою Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23 вересня 2021 року у справі № 227/4273/16-а і в рішенні від 21 квітня 2021 року у справі № 360/3611/20.

Водночас у межах цієї справи не можуть бути задоволені позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити заборгованість з дати призначення пенсії, оскільки відповідач у цій справі розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності, а пенсію має виплачувати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до квитанції № 6051-1745-5309-8748 від 25.06.2025 позивачкою сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовна заява подана через систему «Електронний суд», тому позивачка мала сплатити 968,96 грн судового збору.

Частинами 1 і 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивачки підлягає 484,48 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Сума в розмірі 242,24 грн є частиною судового збору, що внесена в більшому розмірі ніж установлено Законом України «Про судовий збір», а тому може бути повернута за клопотанням позивачки.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ідентифікаційний код: 22933548; вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 28.04.2025 №42 (від 28.04.2025 № 21233/03-16).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 серпня 2024 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області суму судових витрат у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.

Повне рішення суду складено 2 вересня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков