Справа № 260/3942/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2025 року м. Ужгород№ 260/3942/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким просить:

1.Відкрити провадження у справі та призначити справу в порядку спрощеного позовного провадження.

2.Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині неналежного розгляду адвокатського запиту адвоката Штеця Івана Івановича 02.04.2025 № 107 та ненадання витребуваної інформації.

3.Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно розглянути адвокатський запит адвоката Штеця Івана Івановича 02.04.2025 №107 та надати належну відповідь.

4. Стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з метою здійснення адвокатської діяльності та надання правової допомоги між позивачем та адвокатом Штець І.І., укладено договір про надання правової допомоги №02 04/2025 від 02.04.2025 року.

02.04.2025 року адвокатом Штець І.І. в інтересах ОСОБА_1 було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокатський запит № 107 з проханням надати наступну інформацію:

надати відомості згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів чи перебуває на військовому обліку громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Якщо так, прошу Вас надати інформацію із зазначенням дати (виду документа);

надати відомості чи виносилась постанова про накладення адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Якщо так, прошу Вас надати інформацію із зазначенням дати (виду документа та належно завіреної постанови);

Надати відомості, чи проходив військово-лікарську комісію громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Якщо так, прошу Вас надати інформацію із зазначенням дати (виду документа довідки ВЛК).

Вищезазначену інформацію та документи прошу надіслати протягом п`яти робочих днів за адресою: 89600, м, Мукачево, вул. Ярослава Мудрого, буд. 31, приміщення 6, Закарпатська область, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач всупереч приписам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за результатом розгляду адвокатського запиту № 107 від 02.04.2025 відмовив у наданні інформації, оскільки відсутні підстави для надання запитуваної інформації.

26 травня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження.

Вказану ухвалу було доставлено до електронного кабінету відповідача 26.05.2025 р. , що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа .

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі № 640/22958/21 дійшов висновку, що довідка про доставку електронного листа є допустимим доказом, що підтверджує вручення стороні судового рішення, надісланого в електронній формі.

Станом на 02.09.2025 року відповідачем відзиву не подано.

Обставини встановлені судом

З метою здійснення адвокатської діяльності та надання правової допомоги між позивачем та адвокатом Штець І.І., укладено договір про надання правової допомоги №02 04/2025 від 02.04.2025 року.

02 квітня 2025 року адвокатом Штець І.І. в інтересах ОСОБА_1 було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокатський запит № 107 з проханням надати наступну інформацію:

- надати відомості згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів чи перебуває на військовому обліку громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Якщо так, прошу Вас надати інформацію із зазначенням дати (виду документа);

- надати відомості чи виносилась постанова про накладення адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Якщо так, прошу Вас надати інформацію із зазначенням дати (виду документа та належно завіреної постанови);

- Надати відомості, чи проходив військово-лікарську комісію громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Якщо так, прошу Вас надати інформацію із зазначенням дати (виду документа довідки ВЛК).

- Вищезазначену інформацію та документи прошу надіслати протягом п`яти робочих днів за адресою: 89600, м, Мукачево, вул. Ярослава Мудрого, буд. 31, приміщення 6, Закарпатська область, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом встановлено, що адвокатського запиту представником позивача додано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю .

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 14.04.2025 № 2504 повідомив, що :

Згідно п.п. 11, 12 розділу III «Порядку обробки і захисту персональних даних у Міністерстві оборони України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.12.2014 № 926, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.01.2015 за № 71/26516 особовий склад військової частини, який безпосередньо здійснює обробку та/ябо має доступ до персональних даних у зв`язку з виконанням своїх службових (трудових) обов`язків, зобов`язаний дотримуватись законодавства України у сфері захисту персональних даних та внутрішніх документів, що регулюють діяльність військової частини щодо обробки і захисту персональних даних.

Особовий склад військової частини, що має доступ до персональних даних, у тому числі здійснює їх обробку, зобов`язаний не допускати розголошення в будь-який спосіб персональних даних, які йому було довірено або які стали йому відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, установлених Законом.

Враховуючи викладене, наразі відсутні підстави для надання запитуваної інформації.

Мотиви та норми права застосовані судом

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Приписами ст. 20 Закону №5076-VI визначені професійні права адвоката, згідно з якими під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з ч.1 ст.24 Закону №5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Частиною 2 ст. 24 Закону №5076-VI передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

За приписами частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 затверджена типова форма ордеру. Так пунктами 1-3 "Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги" (надалі - Положення ), ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України.

Відповідно до п.9, 11 Положення, ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Підпунктом 12.8. п.12 Положення визначено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги.

Також, відповідно до п.12.14. п.12 Положення реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

Аналізуючи наведені норми, суд висновує, що подання адвокатом адвокатського запиту, у зв`язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги, є професійним правом адвоката, достатніми документами для підтвердження повноважень адвоката у разі направлення адвокатського запиту, зокрема, до суб`єкта владних повноважень, про надання інформації, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту, є копії ордера та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 3 ст.24 Закону №5076-VI встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Судом встановлено, що адвокатського запиту представником позивача додано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю .

За результатами розгляду адвокатського запиту відповідач листом від 14.04.2025 № 2504 повідомив представника позивача про відсутність можливості надати запитувану ним інформацію, зважаючи на відсутність підстав для надання запитуваної інформації.

Слід зазначити, що адвокатський запит - це гарантований Законом України спосіб отримання адвокатом інформації/документів від органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, з метою надання правової допомоги клієнту.

При цьому, право адвоката на отримання будь-якої інформації щодо його клієнта в межах надання правової (правничої) допомоги, у тому числі конфіденційної інформації щодо клієнта, обумовлено характером взаємовідносин щодо надання правової (правничої) допомоги, яка має на меті захист прав особи.

Так, за змістом ст. 11 Закону №2657-ХІІ інформація про фізичну особу (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Відповідно до ст. 20 Закону №2657-ХІІ за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону №2657-ХІІ інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон №2939-VI.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №2939-VI інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Приписами ч.1 ст. 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Отже, за загальним правилом інформація є відкритою. Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (ч. 1 ст. 6 Закону №2939-VI).

Суд звертає увагу відповідача, що перелік підстав для відмови в задоволенні запиту на інформацію є вичерпним.

Приписами ст. 2 Закону №2297-VI визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця;

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону №2297-VI володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону.

За приписами ч. 2 ст. 14 Закону №2297-VI поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Відповідно до статті 5 Закону №2297-VI об`єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Персональні дані, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оформленій за формою, визначеною відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України "Про запобігання корупції". Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Законом може бути заборонено віднесення інших відомостей, що є персональними даними, до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом. (частина четверта статті 13 Закону №2939-VI).

Згідно з пунктом 6 статті 14 Закону №2939-VI розпорядник інформації зобов`язаний, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що право особи на інформацію є одним з її основних конституційних прав та передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів, при цьому, вказану інформацію має право отримати адвокат цієї особи шляхом направлення адвокатського запиту до відповідних органів державної влади.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що право особи (зокрема, якій надається правова допомога адвокатом) на отримання інформації є складовою її конституційного права та не може бути обмежене.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 21.06.2017 року у справі №К/800/21455/15, та позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.04.2020 року у справі №826/7244/18.

Слід зазначити, що обсяг прав адвоката при надання правової (правничої) допомоги може бути обмежений клієнтом, що узгоджується сторонами в договорі про надання правової допомоги.

Необхідно зауважити, що за приписами ч.1 ст.26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути:1) договір про надання правничої допомоги;2) довіреність;3) ордер;4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до переконання про те, що подання адвокатом адвокатського запиту, у зв`язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги, є професійним правом адвоката, достатніми документами для підтвердження повноважень адвоката у разі направлення адвокатського запиту, зокрема, до суб`єкта владних повноважень, про надання інформації та документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту, є копія ордера та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. При цьому, у випадку наявності обмежень повноважень адвоката вказана інформація зазначається в ордері на надання правової допомоги.

З матеріалів справи судом встановлено, що ордер, який надавався представником позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із адвокатським запитом, містив інформацію про те, що повноваження адвоката не обмежуються, а тому підстави для відмови в наданні інформації щодо Штеця Івана Івановича були відсутні.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в частині неналежного розгляду адвокатського запиту адвоката Штеця Івана Івановича 02.04.2025 № 107 та ненадання витребуваної інформації.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути адвокатський запит адвоката Штеця Івана Івановича 02.04.2025 №107 та надати відповідь відповідно до чинного законодавства з врахуванням правової оцінки суду.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 968,96 грн. сплаченого судового збору

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом 30 днів .

СуддяЗ.Б.Плеханова