Справа № 420/5256/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5256/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національного університету «Одеська юридична академія» в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання протиправним та скасування здійсненого реєстраційного запису.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 19.02.2025 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати здійснений приватним нотаріусом Боненко Тетяною Леонідівною реєстраційний запис від 18.02.2025 о 21:37:30 №115003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» () щодо зміни складу комісії з припинення/виділу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 28.03.2023 № 92-к «Про призначення на посаду ректора», контракту від 28.03.2023 № 1-76 та наказу Національного університету «Одеська юридична академія» від 29.03.2023 № 835-5 «Про переведення», займає посаду ректора Національного університету «Одеська юридична академія».

На теперішній час до відомостей щодо Національного університету «Одеська юридична академія» (ідентифікаційний код 20933314) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено зміни, а саме «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації».

Відповідно до реєстраційного запису, внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.02.2025 17:08:34 за № 114003615 внесено наступні зміни: Тип реорганізації: приєднання; Голова комісії з припинення: Ніколаєва Майя Іванівна; член комісії з припинення: ОСОБА_2 ; член комісії з припинення: ОСОБА_3 ; член комісії з припинення: ОСОБА_4 ; член комісії з припинення: ОСОБА_5 ; член комісії з припинення: ОСОБА_6 ; член комісії з припинення: ОСОБА_7 ; член комісії з припинення: ОСОБА_8 ; член комісії з припинення: ОСОБА_9 ; член комісії з припинення: ОСОБА_10 ; член комісії з припинення: ОСОБА_11 ; член комісії з припинення: ОСОБА_13; член комісії з припинення: ОСОБА_12 .

В подальшому реєстраційним записом від 18.02.20250 21:37:30 № 115003615 також було зміни до відомостей щодо Національного університету «Одеська юридична академія» (ідентифікаційний код 20933314) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які стосувались зміна складу комісії з припинення/виділу. В результаті зазначених змін зареєстровано новий склад комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія».

Однак, ні особисто Позивач, ні Національний університет «Одеська юридична академія» не повідомлявся про ухвалення будь-яких рішень про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія».

3 урахуванням цього, вважає, що жодних правових підстав для здійснення державної реєстрації будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - Національний університет «Одеська юридична академія» немає.

У зв`язку з цим, вважає, що реєстраційні дії здійснені 18.02.2025 o 21:37:30 № 115003615 є незаконними та безпідставними, а тому підлягають скасуванню.

Зазначає, що в порушення вимог положень п. 8 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4, абз. 1 ч. 2 ст. 14, абз. 3 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Відповідачами було прийнято заяву про державну реєстрацію не від голови комісії з реорганізації - Труби Вячеслава Івановича, а від іншої особи, без належного оформлення та підтвердження представництва.

Вказує, що нотаріально засвідченого справжності підпису заявника, у разі подання про державну реєстрацію поштовим відправленням, що передбачено положеннями п. 5 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» також не було, що підтверджується документами, що стали підставою для державної реєстрації.

Зазначає, що всупереч положенням ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 17, п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Відповідачем проведено державну реєстрацію не на підставі оригіналу наказу Міністерства освіти і науки України або його нотаріально засвідченої копії, а на підставі копії наказу Міністерства освіти і науки України, засвідченого посадовою особою Міністерства освіти і науки України.

Із фактичних обставин справи вбачається, що Відповідач здійснює діяльність у межах Миколаївського нотаріального округу.

У свою чергу, Національний університет «Одеська юридична академія» знаходиться в м. Одеса, тобто Одеській області.

Зважаючи на це, державна реєстрація була здійснена всупереч вимогам абз. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи це, допущення зазначеного порушення є істотним порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» що є самостійною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений ухвалою суду від 04.03.2025 строк для подання відзиву на позовну заяву, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа відповідачу в його електронний кабінет. Згідно довідки, ухвалу суду від 04.03.2025 приватному нотаріусу Боненко Тетяні Леонідівні було доставлено до електронного кабінету 20.03.2025.

Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк до суду не надходив.

Відповідно до частини 4 статті 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з частиною 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву, а тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Національний університет «Одеська Третьої особи: юридична академія» (код ЄДРПОУ - 20933314) в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» надала письмові пояснення, відповідно до яких спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є спором з державним реєстратором про спонукання останнього внести відповідний запис до ЄДР. Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, у тому числі якщо він виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

При цьому, процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду, заповнюючи цю прогалину закону, у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 11-576апп 18), від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп 18) зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Позивач оскаржує до адміністративного суду дії приватного нотаріуса, які пов`язані з реєстрацією змін складу Комісії з реорганізації НУ «ОЮА», посилаючись при цьому на недотримання цим суб`єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Враховуючи суть спірних правовідносин, та суб`єктний склад сторін у справі, вважаємо, що цей спір має вирішуватись у порядку господарського судочинства. Та обставина, що Відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим. Жодних публічно-правових відносин за даною позовною заявою немає.

Такий спір має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходженням юридичної особи (частина поста статті 30 Господарського процесуального кодексу України)...».

У зв`язку з чим просив закрити провадження у справі № 420/5256/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни про визнання протиправним та скасування здійсненого приватним нотаріусом Боненко Тетяною Леонідівною реєстраційного запису від 18.02.2025 о 21:37:30 №115003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» () щодо зміни складу комісії з припинення/виділу.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 24.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни про визнання протиправним та скасування здійсненого реєстраційного запису залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі суду від 24.02.2025 визначено, що для усунення недоліків позивачу необхідно надати до суду належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи та платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп.

03.03.2025 позивачем на виконання ухвали суду від 24.02.2025 до Одеського окружного адміністративного суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів та платіжним документом, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп.

Ухвалою суду від 04.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.03.2025 до Одеського окружного адміністративного суду подано заяву Національного університету «Одеська юридична академія» в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 заяву Національного університету «Одеська юридична академія» в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - задоволено. Залучено Національний університет «Одеська юридична академія» (65009, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, 23, ) в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» (адреса для листування: вул. Всеволода Змієнка, 2, Одеса, 65082 - Одеський національний університет імені І. І. Мечникова, електронна адреса: , тел.: (+38-) до участі у справі № 420/5256/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 04.04.2025 зупинено провадження у справі № 420/5256/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національного університету «Одеська юридична академія» в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання протиправним та скасування здійсненого реєстраційного запису до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 320/9326/25, яка перебуває у провадженні Київського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 04.04.2025, якою було зупинено провадження у справі № 420/5256/25, представник позивача подав апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

24.06.2025 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

25.07.2025 матеріали справи №420/5256/25 повернулись до Одеського окружного адміністративного суду після закінчення апеляційного провадження та були передані для продовження розгляду судді Каравану Р.В 28.07.2025 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 прийнято адміністративну справу № 420/5256/25 до свого провадження для продовження розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 28.03.2023 № 92-к «Про призначення на посаду ректора» призначено ОСОБА_1 , кандидата юридичних наук, доцента, ректором Національного університету «Одеська юридична академія» строком на п`ять років з 29 березня 2023 року до 28 березня 2028 року як обраного за конкурсом на умовах, викладених у контракті.

Наказом Національного університету «Одеська юридична академія» від 29.03.2023 № 835-5 «Про переведення» ОСОБА_1 декана переведено на посаду ректора з 29.03.2023 року на п`ять років (по 28.03.2028 року) у зв`язку з обранням за конкурсом, відповідно до пунктів 12-1 та 30 частини другої статті 8 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», статті 42 Закону України «Про вищу освіту» на умовах, викладених у контракті.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Національного університету «Одеська юридична академія» від 03.12.2024 Тодощак Олег Володимирович, ректор має право з 29.03.2023 вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи як керівник.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2025 р. № 111-р «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія» вирішено погодитися з пропозицією Міністерства освіти і науки щодо реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» (код згідно з ) шляхом приєднання його до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (код згідно з ).

Реорганізацію здійснити в межах бюджетних призначень, передбачених зазначеному Міністерству на відповідні цілі (п. 1 розпорядження).

Установлено, що Одеський національний університет імені І.І. Мечникова правонаступником майна, прав та обов`язків Національного університету «Одеська юридична академія» (п. 2 розпорядження).

Міністерству освіти і науки здійснити в установленому законодавством порядку заходи, пов`язані з реорганізацією Національного університету «Одеська юридична академія» (п. 4 розпорядження).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2025 № 213 «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія» вирішено реорганізувати Національний університет «Одеська юридична академія» (код згідно з ) шляхом приєднання його до Одеського національного університету імені Г.І. Мечникова (код згідно з ) разом з відокремленими структурними підрозділами (п. 1 наказу)

Утворено комісію з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» (далі - Комісія) у складі згідно з додатком (п. 4 наказу).

Ректору Національного університет «Одеська юридична академія» Тодощаку Олегу забезпечити: 1) безперешкодний доступ членів Комісії до приміщень та всіх підрозділів Національного університету «Одеська юридична академія»; 2) надання первинних документів фінансово-господарської та іншої діяльності Національного університету «Одеська юридична академія» на вимогу членів Комісії; 3) збереженість службових документів та інформації, яку вони містять, унеможливити втрату і несанкціоноване знищення відповідних документів. (п. 5 наказу).

Установлено, що відповідно до частини четвертої статті 105 Цивільного кодексу України з моменту призначення Комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами Національного університету «Одеська юридична академія», повноваження Тодощака Олега, ректора Національного університету «Одеська юридична академія» припиняються (п. 6 наказу).

Відповідно до додатку № 1 до наказу Міністерства освіти і науки України від 13.02.2025 № 213 визначено наступний склад комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія»:

голова комісії з припинення Ніколаєва Майя Іванівна;

члени комісії з припинення: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Національного університету «Одеська юридична академія» від 19.02.2025 державним реєстратором Карпенко А.А. Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області 14.02.2025 о 17:08:34 за реєстраційний номером 114003615 до ЄДР внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 17.02.2025 № 294 «Про внесення змін у додаток до наказу Міністерства освіти і науки України від 13.02.2025 № 213» вирішено внести зміни у додаток до наказу Міністерства освіти і науки України від 13.02.2025 №213 «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія», виклавши його в новій редакції, що додається (п. 1 наказу).

Голові Комісії у триденний строк повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію, про зміни у складі Комісії (п. 2 наказу).

Відповідно до додатку до наказу Міністерства освіти і науки України 13.02.2025.№ 213 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України 17.02.2025 № 294) склад комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» визначено у наступному складі:

голова комісії з припинення ОСОБА_14 ;

члени комісії з припинення: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_16 .

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Національного університету «Одеська юридична академія» від 19.02.2025 приватним нотаріусом Боненко Т.Л. як державним реєстратором 18.02.2025 о 21:37:30 за реєстраційний номером 115003615 до ЄДР внесено відомості щодо зміни складу комісії з припинення/виділу та в даних про перебування юридичної особи у процесі припинення міститься інформація про дату призначення комісії 17.02.2025 у складі:

Голова комісії з припинення: Труба Вячеслав Іванович

Член комісії з припинення: Вознюк Віктор Миколайович

Член комісії з припинення: ОСОБА_3

Член комісії з припинення: ОСОБА_4

Член комісії з припинення: ОСОБА_5

Член комісії з припинення: ОСОБА_6

Член комісії з припинення: ОСОБА_7

Член комісії з припинення: ОСОБА_8

Член комісії з припинення: ОСОБА_9

Член комісії з припинення: ОСОБА_10

Член комісії з припинення: ОСОБА_11

Член комісії з припинення: ОСОБА_13

Член комісії з припинення: Шафлінська Світлана Миколаївна

Член комісії з припинення: ОСОБА_16

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави врегульовані положеннями Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

У відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» заявником є, зокрема, голова комісії з припинення або уповноважена ним особа - у разі подання документів для державної реєстрації припинення юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» основними принципами державної реєстрації є, зокрема, обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; державної реєстрації за заявницьким принципом; єдності методології державної реєстрації; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

В абз. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, на підставі документів, поданих у паперовій формі, проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням юридичної особи чи громадського формування, що не має статусу юридичної особи, чи відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.

В ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи подаються у паперовій формі, заявник пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, передбачений Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження (крім випадку, якщо відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі) (абз. 3 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» документи паперовій формі приймаються за описом, примірник якого в день їх надходження видається заявнику з відміткою про дату їх отримання та кодом доступу в той спосіб, відповідно до якого були подані документи.

Вимоги до оформлення документів, що подаються для державної реєстрації визначені ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам, зокрема: - документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст (п. 3 ч. 1 ст. 15); - заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена (п. 5 ч. 1 ст. 15); -рішення про припинення юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, має містити відомості про персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), її голову або ліквідатора, керуючого припиненням, реєстраційні номери облікових карток платників податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), про порядок та строк заявлення кредиторами своїх вимог (п. 7 ч. 1 ст. 15).

В ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» визначено, що для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію створення юридичної особи; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи; 3) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку відомостей Єдиного державного реєстру на наявність заборони вчинення реєстраційних дій; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі). Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора.

Відмова у державній реєстрації визначається положеннями ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно з ч. 1 ст. 28 підставами для відмови у державній реєстрації є, зокрема: 1) документи подано особою, яка не має на це повноважень; 2) подання документів або відомостей, передбачених цим Законом, не в повному обсязі; 3) порушено встановлену учасником вимогу нотаріального засвідчення справжності підпису під час прийняття рішень з питань діяльності юридичної особи та/або вимоги нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є частка такого учасника у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) відповідної юридичної особи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Повертаючись до обставин вказаної справи суд зауважує, що позивачем оскаржується здійснений приватним нотаріусом Боненко Тетяною Леонідівною реєстраційний запис від 18.02.2025 о 21:37:30 №115003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» () щодо зміни складу комісії з припинення/виділу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 124 Основного Закону України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп Суд зазначив, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Окрім того, Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Суд наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003).

За правилами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Крім того, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Разом з цим, порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до висновку, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 800/301/16, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Аналогічний висновок, сформований також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи -позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

За таких умов, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень, у тому числі й індивідуальних актів, є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень. Порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Суд зауважує, що відповідно до приписів Статуту Національного університет «Одеська юридична академія», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 04.12.2020р. № 1530 (далі за текстом - Статут) ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення) Університету здійснюються відповідно до законодавства (п. 16.1 Статуту).

Відповідно до п. 16.2 Статуту ліквідація Університету здійснюється ліквідаційною комісією, яка створюється МОН. До складу ліквідаційної комісії входять представники МОН та Університету. Порядок, а також строк заявлення кредиторами своїх вимог до Університету, що припиняється, визначаються МОН.

Згідно з п. 16.3 Статуту із моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами Університету. Ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс Університету й подає його для затвердження МОН.

Кредиторам та іншим юридичним особам, які перебувають у договірних відносинах з Університетом, повідомляється про його ліквідацію у письмовій формі.

У разі припинення діяльності Університету (у результаті ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення) його активи передаються одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зараховуються до бюджету.

Як свідчать матеріали справи Наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2025 № 213 «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія» вирішено реорганізувати Національний університет «Одеська юридична академія» шляхом приєднання його до Одеського національного університету імені Г.І. Мечникова разом з відокремленими структурними підрозділами.

Утворено комісію з реорганізації Національного університету юридична академія» (далі - Комісія) у складі згідно з додатком (п. 4 наказу).

Установлено, що відповідно до частини четвертої статті 105 Цивільного кодексу України з моменту призначення Комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами Національного університету «Одеська юридична академія», повноваження Тодощака Олега, ректора Національного університету «Одеська юридична академія» припиняються (п. 6 наказу).

Відповідно до приписів статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ч. 1).

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи (ч. 3).

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється (ч. 4).

Як свідчать матеріали справи відповідні відомості щодо рішення Міністерства освіти України про початок процедури припинення Національного університету «Одеська юридична академія» та призначення комісії з реорганізації були внесені до ЄДР 14.02.2025.

Визначальною у даному разі є та обставина, що у вказаній справі позивачем оскаржуються реєстраційний запис від 18.02.2025 о 21:37:30 №115003615 щодо зміни складу комісії з припинення/виділу, які жодним чином не впливають на права та обов`язки позивача, оскільки останній з 14.02.2025 не має повноважень щодо управління справами юридичної особи, а отже суд відхиляє наведені у позовній заяві доводи позивача, що жодних правових підстав для здійснення державної реєстрації будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - Національний університет «Одеська юридична академія» немає, оскільки ні він особисто, ні Національний університет «Одеська юридична академія» не повідомлявся про ухвалення будь-яких рішень про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія».

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів скасування у судовому порядку наказу Міністерства освіти і науки України від 13.02.2025 № 213 «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія», а отже суд констатує, що на час виникнення спірних правовідносин позивач не мав прав представляти інтереси Національного університету «Одеська юридична академія», а отже у спірному випадку відсутнє порушення його прав, які б мали бути захищені судом.

Окрім того, навіть у разі задоволення судом позовних вимог та скасування оскаржуваного реєстраційного запису від 18.02.2025 щодо зміни складу комісії з припинення/виділу права позивача, які нібито були порушені початком процедури реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» не були б відновлені, оскільки первинне рішення Міністерства освіти і науки України від 13.02.2025 щодо реорганізації юридичної особи залишилось без змін, а отже будь-які права позивача як ректора та керівника юридичної особи не були б відновлені.

Саме у зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, оскільки у даному разі предмет спору не стосується питання визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей щодо достовірності яких виник корпоративний спір, оскільки стосується процедурного питання щодо зміни складу комісії з припинення/виділу, тобто на пряму не пов`язаний зі спором щодо правомірності прийняття рішення про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія».

Окрім того, визначальною у даному разі є та обставина, що спір щодо правомірності Розпорядження Кабінету Міністрів України №111-р від 12.02.2025 року «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія» та Наказу Міністерства освіти і науки України №213 від 13.02.2025 року «Про реорганізацію Національного університету Одеська юридична академія» вирішується Київським окружним адміністративним судом у межах справи № 320/9326/25.

Суд зауважує, що згідно з п. 2.1. Статуту університет є закладом освіти, який є юридичною особою публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей.

Відповідно до п. 4.1. Статуту Міністерство освіти і науки України реалізує права та обов`язки уповноваженого Кабінетом Міністрів України органу стосовно Університету, як центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, у підпорядкуванні та сфері управління якого перебуває Університет.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 Цивільного кодексу України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та установчих документів товариства.

Відповідно до ч. 3 ст. 96-1 Цивільного кодексу України учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом: 1) брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку юридичної особи і одержувати його частину (дивіденди), якщо така юридична особа має на меті одержання прибутку; 3) у випадках, передбачених законом та установчим документом, вийти з юридичної особи; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, паїв та інших об`єктів цивільних прав, що засвідчують участь у юридичній особі, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом; 6) одержати частину майна юридичної особи у разі її ліквідації в порядку та у випадках, передбачених законом, установчим документом (право на ліквідаційну квоту).

У даному разі позивач є колишнім керівником Національного університету «Одеська юридична академія» та не входить до складу учасників (засновників, акціонерів, пайовиків), а тому на переконання суду, у спірних правовідносинах відсутній корпоративний спір, якій підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Окрім того, на час звернення позивачем до суду з вказаним позовом та вирішення його судом відсутні належні та допустимі докази того, що оскаржуваний запис внесено на підставі рішення про реорганізацію, прийнятого особами, які не мали повноважень його ухвалювати, на підставі сфальшованих документів тощо.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказаний спір має публічно-правовий характер, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача, що є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, відповідно судом не досліджувались питання дотримання процедури здійснення приватним нотаріусом Боненко Тетяною Леонідівною реєстраційний запис від 18.02.2025 о 21:37:30 №115003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» () щодо зміни складу комісії з припинення/виділу, оскільки вказані обставини не можуть вплинути на суть прийнятого судом рішення по вказаній справі.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що всі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою, що є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, пункт 58), за якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), пункт 29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду цієї справи, суд розглянув та надав їм оцінку в повній мірі.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на всі встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2-9, 90, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Боненко Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національного університету «Одеська юридична академія» в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання протиправним та скасування здійсненого реєстраційного запису - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання:; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .

Відповідач - приватний нотаріус Боненко Тетяна Леонідівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 .

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національний університет «Одеська юридична академія» місцезнаходження: 65009, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, 23; ідентифікаційний код в , в особі Комісії з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія», місцезнаходження: 65082, Одеська обл., м. Одеса, вул. Всеволода Змієнка, 2.

Суддя Роман КАРАВАН

.