Справа № 200/4004/25
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року Справа№200/4004/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового та до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 в Державному підприємстві «Торецьквугілля», а також не зарахування заробітної плати за період роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового та до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 в Державному підприємстві «Торецьквугілля», а також із зарахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 03.04.2025 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком № 1. Однак, при призначенні пенсії, не було зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком №1 період роботи згідно трудової книжки та форми ОК-5, а саме: з 01.01.2022 по 30.06.2024 в Державному підприємстві «Торецьквугілля» що підтверджено розрахунком стажу. Також при призначенні пенсії не враховано заробітну плату за цей період роботи.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії до страхового та до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 в Державному підприємстві «Торецьквугілля» а також не зарахування заробітної плати за цей період неправомірними, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні згідно ст. 263 КАС України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду у строк до 19.06.2025: заяву про призначення пенсії з додатками; розрахунок стажу ОСОБА_1 ; індивідуальні відомості про застраховану особу позивача (форма ОК-5).

27.06.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-1) заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що заява позивача не опрацьовувалась та не приймалось спірне рішення, а відтак вимога позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є безпідставною.

27.06.2025 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшли витребувані ухвалою суду від 05.06.2025 докази.

07.07.2025 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якості другого відповідача до участі у справі та розпочато розгляд справи спочатку.

06.08.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач-2) заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Обгрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що 25.03.2025 позивач звернулася до органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

За принципом екстериторіального прийняття рішень заява передана для розгляду та ухвалення відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 03.04.2025 № 47 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV. Страховий стаж становить 40 років 02 місяці 02 дні, в тому числі пільговий стаж за роботу по Списку № 1 13 років 00 місяців 12 днів.

Відповідач-2 зазначив, що в результаті розгляду матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що за період роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 відомості про сплату страхових внесків у реєстрі застрахованих осіб відсутні, а тому вказаний період не враховано до страхового та пільгового стажу.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

25.03.2025 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

За принципом екстериторіального прийняття рішень заява була передана для розгляду та ухвалення відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 03.04.2025 № 47 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV. Страховий стаж становить 40 років 02 місяці 02 дні, в тому числі пільговий стаж за роботу по Списку № 1 13 років 00 місяців 12 днів.

Період з 01.01.2022 по 30.06.2024 не зараховано відповідачем-2 до страхового та пільгового стажу, оскільки відомості про сплату страхових внесків у реєстрі застрахованих осіб відсутні.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправними, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно вимог ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 06.05.1997, позивач з 01.02.2010 по 30.06.2024 працювала на посаді дільничного маркшейдера в Державному підприємстві «Торецьквугілля».

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є пріоритетним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 у справі № 242/2536/16-а.

При цьому, надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Так в матеріалах справи наявні уточнююча довідка від 11.09.2023 № 6/662, що видана ДП «Торецьквугілля», з якої судом встановлено, що у період з 01.09.2008 по 30.04.2022 позивач працювала повний робочий день в якості дільничного маркшейдера, зайнятого на підземній роботі 50 % і більше часу в році, що передбачено Списком № 1; у період з 01.05.2022 по 30.06.2022 в якості гірничого диспетчера; у період з 01.07.2022 по 31.08.2022 задіяна для розбирання завалів після артилерійського обстрілу, для ремонтних робіт з поверхневим стажем роботи; у період з 01.09.2022 по 11.09.2023 (дата видачі довідки) працювала на посаді в.о. головного маркшейдера та була задіяна для розбирання завалів після артилерійського обстрілу, для ремонтних робіт з поверхневим стажем роботи.

Щодо віднесення вказаної посади позивача до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України, суд зазначає, що вказана посада віднесена до Списку № 1 списків виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Отже, позивачем підтверджено право на зарахування періоду роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 включно до пільгового стажу. Разом з тим, період роботи з 01.05.2022 по 11.09.2023 (дата видачі уточнюючої довідки ДП «Торецьквугілля» від 11.09.2023 № 6/662) не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки позивач не виконувала роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні уточнюючі довідки про характер виконуваної роботи позивачем у період з 12.09.2023 по 30.06.2024, а тому суд позбавлений можливості встановити, чи виконувала позивач у зазначений період роботи, передбачені Списком № 1, що унеможливлює зарахування цього часу до пільгового стажу без надання відповідних уточнюючих довідок.

Щодо твердження відповідача про те, шо період роботи з 02.11.2024 по 05.12.2024 не підлягає зарахуванню стажу, у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За приписами ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 16 ст. 106 Закону № 1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків; несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

За змістом вказаної норм, обов`язки по сплаті страхових внесків, а також звітування про найманих працівників (застрахованих осіб) та відповідальність за неналежне їх виконання покладена на страхувальника.

Суд зазначає, що періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постановах від 02.08.2022 у справі № 560/4616/20, від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а, від 11.07.2019 у справі № 242/1484/17, від 04.06.2019 у справі № 235/900/17, від 27.02.2019 у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а, від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 04.09.2018 у справі № 482/434/17, від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а.

З наявної в матеріалах справи довідки форми ОК-5 щодо позивача, судом встановлено, що заробітна плата позивачу у період з 01.01.2022 по 30.06.2024 включно нараховувалася, а тому позивач має право на зарахування вказаного періоду до страхового стажу.

Щодо належного способу поновлення порушеного права позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового та до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 в Державному підприємстві «Торецьквугілля» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового та до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 в Державному підприємстві «Торецьквугілля», а також із зарахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024.

Разом з тим, суд зазначає, що:

- по-перше: як встановлено судом, рішення про призначення пенсії позивачу приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, а тому вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не підлягають задоволенню, оскільки вказаний орган не приймав управлінського рішення;

- по-друге: позивачем не оскаржується рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 03.04.2025 № 47 про призначення пенсії, а тому суд позбавлений можливості повторно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію позивачу, оскільки така вже призначена.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування позивачу при призначенні пенсії до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 включно, а також до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 включно в Державному підприємстві «Торецьквугілля», та не врахування заробітної плати за період роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 03.04.2025 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 включно, а також до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 включно в Державному підприємстві «Торецьквугілля» та із зарахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що фактично позовні вимоги задоволені, оскільки дії відповідача-2 визнано протиправними, а зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (адреса: 10003, м. Житомир, вул. Ольжича, буд., 7, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 включно, а також до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 включно в Державному підприємстві «Торецьквугілля», та не врахування заробітної плати за період роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 03.04.2025 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 включно, а також до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024 включно в Державному підприємстві «Торецьквугілля» та із зарахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.2022 по 30.06.2024.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Повний текст рішення складено та підписано 01 вересня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.О. Кошкош