Справа № 520/3360/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 р. Справа № 520/3360/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося, Товариство з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД", з адміністративним позовом до Київської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000053/2 від 19.12.2024;

- визнати протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/001313.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000053/2 від 19.12.2024 картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/001313 є протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано представникам сторін до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів.

Представником відповідача через систему "Електронний суд" надіслано відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Західний», 19.12.2024 ТОВ «Модус, ЛТД» подано митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», «Алюмініеві композитні панелі». Торгівельна марка Aluprom, який надійшов на адресу підприємства ТОВ «Модус, ЛТД», відповідно до умов зовнішньоекономічного договору з виробником товару від 19.11.2018 № 17/2018. Митній декларації присвоєно реєстраційний номер № 24UA58U9. За результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів митна вартість імпортованих товарів, заявлених до митного контролю та митного оформлення за митною декларацією від 19.12.2024 № 24UA58U9 не може бути визначена за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до статей 52-55, 57, 58, 335 та ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року з наступних підстав. Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № 24UA58U9 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів. Надані декларантом документи жодним чином не підтверджують транспортні витрати, що стосуються оцінюваного товару відповідно до поданої декларації 24UA58U.

Оскільки документи, надані декларантом в якості додаткових, прийняті до уваги митним органом, не можуть бути підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена митна вартість не підтверджена документально документами, що вимагались митним органом відповідно до частин 2, 3 статті 53 МК України, що і стало підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товару та прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації.

Через систему "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив, в якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.

Також, представником відповідача надіслано через систему "Електронний суд" заперечення на відповідь на відзив, в яких викладено пояснення, щодо наведених позивачем у відповіді на відзив аргументів та мотиви їх відхилення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" (просп. Героїв Харкова, буд. 144, м. Харків, 61061, ) зареєстроване в якості юридичної особи.

Між ТОВ «МОДУС, ЛТД» та JIANGSU YARET INTERNATIONAL TRADE CO., LTD (Китай) було укладено Контракт №17/2018 від 19 листопада 2018 року (далі Контракт). Відповідно до розділу 1 Контракту, предметом цього контракту є довгострокова поставка Продавцем Покупцю товарів в кількості та асортименті згідно Специфікацій, які є невід`ємною частиною цього Контракту виробництва Китай.

Відповідно до Специфікації №57 від 26 вересня 2024 року до Контракту, JIANGSU YARET INTERNATIONAL TRADE CO., LTD (Китай) постачає ТОВ «МОДУС,ЛТД» наступний Товар: «Алюмінієві композитні панелі прямокутної форми з двох листів сплаву алюмінію (алюміній з домішками заліза, цинк, марганець. Марка сплаву: AA1100PN18) та прошарком з вторинного поліетилену. Верхній алюмінієвий лист пофарбований та вкритий антикорозійним покриттям, нижній - вкритий антикорозійним покриттям.

У Специфікації №57 від 26 вересня 2024 року, яка є невід`ємною частиною Контракту, передбачені наступні умови:

1. Відвантаження: з порту Циндао (Китай) до порту Констанца (Румунія) з подальшим транспортуванням на митну територію України.

2. Виробником товару є компанія: JIANGSU YARET INTERNATIONAL TRADE CO.,LTD.

3. Відтермінування платежу на 300 денний строк з дати Коносаменту.

4. Умови постачання: FOB QINGDAO.

5. Пакування: Товар завантажено у контейнери 20 футів навалом з розпорками та прокладками з ДСП та картону.

6. Пакування входить до ціни товару та не підлягає поверненню.

Відповідно до Інвойсу (COMMERCIAL INVOICE): 24WM0910-301/302/303 від 26.09.2024 до Контракту, JIANGSU YARET INTERNATIONAL TRADE CO., LTD (Китай) постачає ТОВ «МОДУС,ЛТД» Товар на загальну суму 159400 долари США 17 центів.

В експортній декларації 00198856 загальна вартість Товару визначена 159400 долари США 17 центів.

У вищезазначеній експортній декларації умови постачання визначені: FOB.

З метою підтвердження митної вартості ввезеного товару позивачем відповідно до вимог МК України 19.12.2024 надіслано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Західний» електронну митну декларацію № 24UA58U9.

На підтвердження митної вартості Товару до Київської митниці, на виконання ст. 53 МК України, ТОВ «МОДУС ЛТД» надіслало до митниці наступні документи, зазначені графі 44 митної декларації ІМ 40 ДЕ 24UA58U9:

- Роз`яснення б/н 26.09.2024

- Пакувальний лист (Packing list) 24WM0910-301/302/303 26.09.2024

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №2.10.2024

- Мастерконосамент (Master bill of lading) №HYSF 03.10.2024

- Коносамент (Bill of lading) №350 13.12.2024

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) №703 13.12.2024

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) №9067 13.12.2024

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) №24WM0910-301/302/303 26.09.2024

- Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №15660 13.12.2024

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 13.12.2024

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №б/н 02.09.2024

- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару №113-ЦЗ/24 11.12.2024

- Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією

- Додаткова угода № 3 08.11.2021

- Додаткова угода № 5 25.09.2023

- Додаткова угода № 4 28.12.2021

- Специфікація № 57 26.09.2024

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №17/2018 19.11.2018

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №070422 07.04.2022

- Договір (контракт) про перевезення №б/н 18.12.2024

- Заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю №1301224-3 13.12.2024

- Заявка на перевезення № 195 01.10.2024

- лист № 10 20.11.2019

- лист № 070422-5 07.04.2022

- Характеристики 19.11.2018 №00198856

- Копія митної декларації країни відправлення (переклад на українську мову №4.09.2024)

- Копія митної декларації країни відправлення

- Договір №070422 про транспортно-експедиторське обслуговування від 07.04.2022

- Довідку про транспортно-експедиційні витрати № від 13.12.2024, рахунок-фактуру №15660 від 13.12.2024

По митній декларації ІМ 40 ДЕ 24UA58U9 автоматизованою системою управління ризиками (АСУР) були згенеровані обов`язкові наступні ризики: 105-2 (контроль правильності визначення митної вартості товарів); 106-2 (витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів).

У зв`язку з чим інспектор Київської митниці звернувся до ТОВ «МОДУС ЛТД» з запитом (повідомленням) від 19.12.2024 надати додаткові документи, в якому зазначалося: «При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено з`ясовано, що вартість заявленого до митного оформлення товару «алюмінієві композитні панелі», що декларується за кодом згідно з УКТЗЕД є меншою від мінімального рівня митної вартості подібних товарів інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України. При перевірці наявності прийнятих митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору від 19.11.2018 № 17/2018 з`ясовано наявність рішень про коригування митної вартості на подібні товари: від 14.07.2024 №UA100100/2024/000032/2, від 19.06.2024 № UA100100/2024/000029/2, від 08.04.2024 №UA100100/2024/000014/2. Згідно з частиною 2 статті 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом. Зазначаємо, що декларантом не здійснено коригування митної вартості з врахуванням попередніх рішень про коригування митної вартості на ідентичні товари.

Відповідно до п. 3.1 Методичних рекомендацій під час здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатка (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). Враховуючи, що алюміній (основна складова товару) є об`єктом біржовий торгівлі, здійснено порівняння біржових котирувань. Фактурна вартість товару (FOB Китай) «алюмінієві композитні панелі прямокутної форми з двох листів сплаву алюмінію (алюміній з домішками заліза, цинк, марганець. Марка сплаву: AA1100PN18) та прошарком з вторинного поліетилену)» заявлена 1,9448 USD/кг, яка включає як вартість сировини так і ряд витрат на виробництво товару, податки, прибуток, та інші загальні витрати, що додаються до ціни товару (страхування), тощо. Згідно Лондонською біржею металів (LME) станом на 16.09.2024 (дата інвойсу 26.09.2024) ціна на алюміній склала від 2558 USD/тонну, що перевищує фактурну вартість товару (1,9448 USD/кг) та митну вартість (2,12 USD/кг з врахуванням вартості перевезення товару з Китаю до України). Зазначаємо, що біржові операції правомірні здійснювати лише члени біржі самостійно або через своїх уповноважених, а також біржові брокери за дорученням членів біржі. У той час декларантом не надано документ, що фірма-виробник товару зареєстрована на біржі та є брокером, який може торгувати на біржі. У іншому випадку до товару додаються агентські винагороди. Також, ціна товару збільшується за рахунок комісійного збору з кожної угоди, плати за доступ к торгам, за продаж біржової інформації.

При митному оформленні надано рахунок на оплату перевезення від 13.12.2024 №15660 та довідку про транспортно-експедиційні витрати від 13.12.2024 № від ТОВ "ЄВРО ФОРВАРДІНГ", яке не є перевізником вантажу. Відповідно до інформації, зазначеної у коносаменті (Bill of lading) від 03.10.2024 № HYSF, виконавець морського перевезення з QINGDAO (Китай) до порту Constanta, (Румунія) є «SHENZHEN WORLDCARGO LOGISТICS LIMIТED». Відповідно до інформації, зазначеної в міжнародних товарно-транспортних накладних, фактичні виконавці перевезення оцінюваного товару за CMR від 13.12.2024 № 350 є ФОП « ОСОБА_1 », за CMR від 13.12.2024 та CMR від 13.12.2024 № 9067 № 703 є ФОП « ОСОБА_2 ». Тобто, відбулося залучення третіх осіб, що ставить під сумнів врахування всіх складових митної вартості товару. Таким чином, компанія ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» не ідентифікується із поставкою оцінюваного товару як перевізник, отже відсутні правові підстави у прийнятті від цієї компанії документів для підтвердження складових митної вартості. Від перевізників, зазначених у транспортних документах жодного документа не надано.

Не надано договір на перевезення з морським перевідником «SHENZHEN WORLDCARGO LOGISТICS LIMIТED» та договори на автотранспортне перевезення з ФОП « ОСОБА_1 » та ФОП « ОСОБА_2 ». За результатами митного контролю, встановити всі обставини наданих транспортно-експедиційних послуг неможливо. Тому, у митного органу відсутня можливість перевірити повноту декларування та умов оплати наданих послуг за маршрутом Qingdao (Китай) митний кордон України. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат, повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару.

Перевезення товару з Китаю (QINGDAO) здійснювалось морським транспортом в порт призначення CONSTANTA (Румунія). Потім, вантаж прямував з CONSTANTA до м. Києва автомобільним транспортом. Отже, перевезення товару здійснювалось з Китаю з подальшим перевантаженням у порту CONSTANTA (Румунія). У рахунку на оплату перевезення від 13.12.2024 №15660 зазначено навантажувально-розвантажувальні роботи в порту Констанца (Румунія) в сумі 68 422,41 грн. Проте, зазначені витрати не зазначені окремо у декларації митної вартості та розрахунку митної вартості у митній декларації, які мають бути зазначені відповідно до вимог наказу Мінфіну від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення.

Копія митної декларації країни відправлення від 29.09.2024 №00198856 не містить відміток митних органів Китаю та експортера. Також факт здійснення експортної операції не підтверджений (графа "Дата експортної операції" не заповнена). При зчитуванні QR-коду з митної декларації виявлено, що за посиланням по QR-коду, який присутній на документі, відсутня будь-яка інформація стосовно даної операції. Таким чином, надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, згідно з частинами 2, 3 статті 53 МК України необхідно надання додаткових документів:

- виписку з бухгалтерської документації;

- інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини;

- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 №984/21296). До зазначеного наказу, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини другої статті 53 Кодексу, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Відповідно до частини 6 статті 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару» (а.с. 149 - 152).

На виконання запиту Товариство з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" надіслало до митного органу письмові пояснення від 19.12.2024 Вих. №25, в якому викладено додаткові пояснення щодо заявленої митної вартості товару. Також, разом з поясненнями надіслано додаткові документи, а саме:

- висновок про вартісні характеристики товару №113-ЦЗ/24 від 11.12.2024

- прайс лист №б/н від 11.12.2024

- експортна митна декларація від виробника товару 00198856 від 29.09.2024 з перекладом на українську мову (а.с. 153 - 169).

За результатами розгляду наданих декларантом документів, листом (повідомленням) Київської митниці від 19.12.2024 повідомлено, що у зв`язку з тим, що декларантом не надано документів для розрахунку митної вартості товару, враховуючи неможливість застосування попередніх методів, відповідно до статей 55, 57 МК України можливо застосувати резервний метод (а.с. 170 - 175).

19.12.2024 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000053/2.

Митницею також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/001313 (а.с. 185 - 187).

Через винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів, Декларант подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ МД №24UA35U7.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті електронної митної декларації, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752, яку відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В постанові від 05.05.2022 року у справі № 2040/6019/18 Верховний суд також дійшов висновку, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

Слід зазначити, що наявність таких обставин має бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що перед прийняттям оскаржуваного рішеня, після отримання ЕМД, поданої позивачем до митного органу, інспектор Київської митниці звернувся до ТОВ «МОДУС ЛТД» з запитом (повідомленням) від 19.12.2024 надати додаткові документи (170 - 174).

На виконання запиту Товариство з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" надіслало до митного органу письмові пояснення від 19.12.2024 Вих. №25, в якому викладено додаткові пояснення щодо заявленої митної вартості товару. Також, разом з поясненнями надіслано додаткові документи, а саме:

- висновок про вартісні характеристики товару №113-ЦЗ/24 від 11.12.2024

- прайс лист №б/н від 11.12.2024

- експортна митна декларація від виробника товару 00198856 від 29.09.2024 з перекладом на українську мову (а.с. 153 - 169).

У запиті інспектор зазначив: «відповідно до п. 3.1 Методичних рекомендацій під час здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатка (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). Враховуючи, що алюміній (основна складова товару) є об`єктом біржовий торгівлі, здійснено порівняння біржових котирувань. Фактурна вартість товару (FOB Китай) алюмінієві композитні панелі прямокутної форми з двох листів сплаву алюмінію (алюміній з домішками заліза, цинк, марганець. Марка сплаву: AA1100PN18) та прошарком з вторинного поліетилену)» заявлена 1,9448 USD/кг, яка включає як вартість сировини так і ряд витрат на виробництво товару, податки, прибуток, та інші загальні витрати, що додаються до ціни товару (страхування), тощо. Згідно Лондонською біржою металів (LME) станом на 16.09.2024 (дата інвойсу 26.09.2024) ціна на алюміній склала від 2558 USD/тонну, що перевищує фактурну вартість товару (1,9448 USD/кг) та митну вартість (2,12 USD/кг з врахуванням вартості перевезення товару з Китаю до України). Зазначаємо, що біржові операції правомірні здійснювати лише члени біржі самостійно або через своїх уповноважених, а також біржові брокери за дорученням членів біржі. У той час декларантом не надано документ, що фірма-виробник товару зареєстрована на біржі та є брокером, який може торгувати на біржі. У іншому випадку до товару додаються агентські винагороди. Також, ціна товару збільшується за рахунок комісійного збору з кожної угоди, плати за доступ к торгам, за продаж біржової інформації».

У листі Вих.. № 25_від 19/12/2024 ТОВ «МОДУС,ЛТД» зазначає, що «У гр. 31 МД24UA58U9 зазначено, що «сплаву алюмінію (алюміній з домішками заліза, цинк, марганець. Марка сплаву: AA1100PN18)», тобто не з алюмінію, як зазначає інспектор у своєму запиті. Сплав алюмінію не є біржовим товаром».

У запиті інспектор зазначає, що «При митному оформленні надано рахунок на оплату перевезення від 13.12.2024 №15660 та довідку про транспортно-експедиційні витрати від 13.12.2024 № від ТОВ "ЄВРО ФОРВАРДІНГ", яке не є перевізником вантажу. Відповідно до інформації, зазначеної у коносаменті (Bill of lading) від 03.10.2024 № HYSF, виконавець морського перевезення з QINGDAO (Китай) до порту Constanta, (Румунія) є «SHENZHEN WORLDCARGO LOGISТICS LIMIТED». Відповідно до інформації, зазначеної в міжнародних товарно-транспортних накладних, фактичні виконавці перевезення оцінюваного товару за CMR від 13.12.2024 № 350 є ФОП « ОСОБА_1 », за CMR від 13.12.2024 та CMR від 13.12.2024 № 9067 № 703 є ФОП « ОСОБА_2 ». Тобто, відбулося залучення третіх осіб, що ставить під сумнів врахування всіх складових митної вартості товару. Таким чином, компанія ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» не ідентифікується із поставкою оцінюваного товару як перевізник, отже відсутні правові підстави у прийнятті від цієї компанії документів для підтвердження складових митної вартості. Від перевізників, зазначених у транспортних документах жодного документа не надано».

У листі Вих.. № 25_від 19/12/2024 ТОВ «МОДУС,ЛТД» зазначає, що «ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» є транспортно - експедиторським підприємством. Згідно укладеного договору між ТОВ «Модус,ЛТД» та ТОВ «Євро Форвардінг» № 070422 від 07.04.2022, а саме п. 1.1 «Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язався організовувати за рахунок Клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) , перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги клієнту за згодою сторін». А також, відповідно до п.2.1.1 вищезазначеного Договору «…. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ - коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна». Тому, аналізуючи положення вищезазначеного договору, договору між ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» та ТОВ «МОДУС,ЛТД» є більше, ніж достатньо».

У запиті інспектор зазначає, що «Не надано договір на перевезення з морським перевідником «SHENZHEN WORLDCARGO LOGISТICS LIMIТED» та договори на автотранспортне перевезення з ФОП « ОСОБА_1 » та ФОП « ОСОБА_2 ». За результатами митного контролю, встановити всі обставини наданих транспортно-експедиційних послуг неможливо. Тому, у митного органу відсутня можливість перевірити повноту декларування та умов оплати наданих послуг за маршрутом Qingdao (Китай) митний кордон України. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат, повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару».

У листі Вих.. № 25_від 19/12/2024 ТОВ «МОДУС,ЛТД» зазначає, що «Договір №070323 від 07.03.2023 між «SHENZHEN WORLDCARGO LOGISТICS LIMIТED» та ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» надаємо разом з цим листом.

Що стосується договорів на автотранспортне перевезення з ФОП « ОСОБА_1 » та ФОП « ОСОБА_2 », зауважуємо, що до МД 24UA58U9 надіслано під кодом 9000 лист №1301224-3 від 13.12.2024, в якому зазначається, що «зміст цих договорів є комерційною таємницею та судноплавна лінія Maersk не надає копії договорів зі своїми контрагентами третім особам».

У запиті інспектор зазначає, що «Перевезення товару з Китаю (QINGDAO) здійснювалось морським транспортом в порт призначення CONSTANTA (Румунія). Потім, вантаж прямував з CONSTANTA до м. Києва автомобільним транспортом. Отже, перевезення товару здійснювалось з Китаю з подальшим перевантаженням у порту CONSTANTA (Румунія). У рахунку на оплату перевезення від 13.12.2024 № 15660 зазначено навантажувально-розвантажувальні роботи в порту Констанца (Румунія) в сумі 68 422,41 грн. Проте, зазначені витрати не зазначені окремо у декларації митної вартості та розрахунку митної вартості у митній декларації, які мають бути зазначені відповідно до вимог наказу Мінфіну від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення».».

В свою чергу, в листі Вих.. № 25_від 19/12/2024 ТОВ «МОДУСЛТД» зазначив, що «У рахунку на оплату від 13.12.2024 № 15660 вказано, що у суму 68422,41 грн входить: Транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР, складські послуги, оформлення Т1. Слід зауважити, що ця сума додається до митної вартості товару».

У запиті інспектор зазначив, що «Копія митної декларації країни відправлення від 29.09.2024 № 00198856 не містить відміток митних органів Китаю та експортера. Також факт здійснення експортної операції не підтверджений (графа "Дата експортної операції" не заповнена). При зчитуванні QR-коду з митної декларації виявлено, що за посиланням по QR-коду, який присутній на документі, відсутня будь-яка інформація стосовно даної операції. Таким чином, надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості».

У листі Вих.. № 25_від 19/12/2024 ТОВ «МОДУС,ЛТД» зазначив, що «По-перше, митне оформлення товару відбувається у електронному вигляді (є QR-код). По-друге, щодо того, що «при зчитуванні QR-коду з митної декларації виявлено, що за посиланням по QR-коду, який присутній на документі, відсутня будь-яка інформація стосовно даної операції», ТОВ «МОДУС, ЛТД» повідомляє наступне: відповідно до даних, зазначених на сайті http://online.customs.gov.cn/ociswebserver/pages/tglzzt/index.html декларація оформлена. Викопіювання з сайту надаємо (див.нижче). На сайті зазначено «CLEARANCE», що означає «успішно оформлено».

У запиті інспектор зазначив, що «для підтвердження заявленої митної вартості товару, згідно з частинами 2, 3 статті 53 Кодексу необхідно надання додаткових документів: - виписку з бухгалтерської документації; - інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296). До зазначеного наказу, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини другої статті 53 Кодексу, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Відповідно до частини 6 статті 53 Кодексу, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

У листі Вих.. № 25_від 19/12/2024 ТОВ «МОДУС,ЛТД» зазначив, що « 1) «виписку з бухгалтерської документації»: надаємо разом з цим листом. Це податкові накладні: № 391 від 07.11.2024; № 829 від 15.10.2024; № 1352 від 23.10.24; 2) «інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини», ТОВ «Модус ЛТД» повідомляє, що композитні панелі марки «Aluprom» вироблені зі сплаву алюмінію з домішками, та прошарком з вторинного поліетилену, тобто ця сировина не являється біржовим товаром. Слід зазначити, що для підтвердження вартості товару, ТОВ «Модус, ЛТД» замовило та отримало висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 113-ЦЗ/24 від 11.12.2024, який зазначено у гр.44 декларації 24UA58U9; 3) «транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296). До зазначеного наказу, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини другої статті 53 Кодексу, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;» , ТОВ «МОДУС,ЛТД» зазначає, що до митної декларації було надано рахунок на оплату від 13.12.2024 № 15660 та довідка № від 13.12.2024; 4) «банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Відповідно до частини 6 статті 53 Кодексу, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару», ТОВ «МОДУС,ЛТД» зазначає, що до декларації додано лист №070422-5 від 07.04.2022 (код документу 9000). У цьому листі ТОВ «Євро-Форвардінг» зазначає, що «цим листом компанiя пiдтверджує, що у зв`язку з тим, що з 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан, наша компанiя не буде вимагати вiд ТОВ "МОДУС, ЛТД" 100% передоплати фрахту до приходу контейнерiв в порт призначення, як було узгоджено в п.4.1.3 договору № 070422 вiд 07.04.2022 i надасть вiдстрочку платежу 14 днiв з дати доставки контейнерiв в порт призначення. Дана вiдстрочка дiє до скасування воєнного стану в Українi».

Копії всіх вищевказаних документів, які надавалися декларантом до митного органу та які підтверджують митну вартість товару, також містяться в матеріалах справи.

Суд звертає увагу, що надання позивачем додаткових документів повинно забезпечувати можливість визначення останнім митної вартості товарів. Адже з положень пункту 2 частини 6 статті 54, частини 2 статті 256 Митного кодексу України слідує, що виконання вимог органу доходів і зборів щодо надання додаткових документів виключає можливість відмови у митному оформленні товарів. Митним органом мають аналізуватись лише ті документи та відомості в них, що дійсно мають вплив на формування митної вартості товарів.

Правомірність такого підходу неодноразово оцінювалася судами, зокрема Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 року у справі №804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

При цьому, факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд звертає увагу, що з наданих як до митниці, так і до суду документів встановлено, що на підтвердження митної вартості містяться всі складові для підтвердження митної вартості.

Обґрунтування коригування митної вартості товарів не наданням на запит митниці документів є безпідставним, що також підтверджено у постанові ВС від 18.07.2024 року у справі № 620/3264/18: Колегія суддів звертає увагу, що надіслання запиту про витребування додаткових документів саме по собі не має наслідком коригування митної вартості, тоді як підставою для такого коригування є оцінка митним органів у сукупності документів, що були подані під час митного оформлення як на стадії подання митної декларації, так і на запит митного органу.

При цьому хоча і частиною третьою статті 53 Митного кодексу України визначено обов`язок декларанта подати додаткові документи, саме лише невиконання зазначеного обов`язку не призведе автоматично до коригування митної вартості товару. Так, декларант може продовжити митне оформлення на підставі наявних документів, повідомивши про небажання надавати додаткові документи чи про неможливість їх подання у зв`язку з відсутністю, недоцільністю надання додаткових документів тощо. Зі свого боку, у подальшому, навіть якщо додаткові документи не будуть подані, митний орган може визнати заявлену митну вартість та не ухвалювати рішення про коригування митної вартості.

Тому, фактично запит про надання додаткових документів є лише пропозицією надати додаткові документи та більш ґрунтовно підтвердити заявлену митну вартість, тоді як жодних наслідків, на відміну від рішення про коригування митної вартості, для декларанта такий запит не становить.

Отже, з огляду на те, що процедура витребування додаткових документів є стадією контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, запит митного органу про надання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України не має самостійних правових наслідків, а є частиною процедури контролю.

19.12.2024 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000053/2.

У рішенні зазначено, що «При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено з`ясовано, що вартість заявленого до митного оформлення товару «алюмінієві композитні панелі», що декларується за кодом згідно з УКТЗЕД є меншою від мінімального рівня митної вартості подібних товарів інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України. При перевірці наявності прийнятих митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору від 19.11.2018 № 17/2018 з`ясовано наявність рішень про коригування митної вартості на подібні товари: від 14.07.2024 №UA100100/2024/000032/2, від 19.06.2024 № UA100100/2024/000029/2, від 08.04.2024 №UA100100/2024/000014/2. Згідно з частиною 2 статті 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом. Зазначаємо, що декларантом не здійснено коригування митної вартості з врахуванням попередніх рішень про коригування митної вартості на ідентичні товари».

Суд звертає увагу, що в рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Проте, у рішеннях про коригування митної вартості, на які посилається інспектор, зазначено лише дату та номери митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості імпортованих товарів, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так само, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу. Тому митниця неправомірно скоригувала митну вартість.

При цьому, з комп`ютерної програми суду "ДСС" судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товару, на які митний орган посилається в спірному рішенні, оскаржувались позивачем в судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 по справі №520/14457/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UА100100/2024/000014/2 від 08.04.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100100/2024/000372.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі №520/24818/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2025, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000032/2 від 16.07.2024. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/000735.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 по справі №520/24809/24 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 по справі № 520/24809/24 скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус ЛТД» задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA100100/2024/000029/2 від 19.06.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100100/2024/000621.

Судові рішення набрали законної сили.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на що, посилання в спірному рішенні на інші рішення митного органу про коригування митної вартості товару, є безпідставним та необґрунтованим.

У рішенні митним органом зазначено, що «Відповідно до п. 3.1 Методичних рекомендацій під час здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатка (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). Враховуючи, що алюміній (основна складова товару) є об`єктом біржовий торгівлі, здійснено порівняння біржових котирувань. Фактурна вартість товару (FOB Китай) «алюмінієві композитні панелі прямокутної форми з двох листів сплаву алюмінію (алюміній з домішками заліза, цинк, марганець. Марка сплаву: AA1100PN18) та прошарком з вторинного поліетилену)» заявлена 1,9448 USD/кг, яка включає як вартість сировини так і ряд витрат на виробництво товару, податки, прибуток, та інші загальні витрати, що додаються до ціни товару (страхування), тощо. Згідно Лондонською біржою металів (LME) станом на 16.09.2024 (дата інвойсу 26.09.2024) ціна на алюміній склала від 2558 USD/тонну, що перевищує фактурну вартість товару (1,9448 USD/кг) та митну вартість (2,12 USD/кг з врахуванням вартості перевезення товару з Китаю до України). Зазначаємо, що біржові операції правомірні здійснювати лише члени біржі самостійно або через своїх уповноважених, а також біржові брокери за дорученням членів біржі. У той час декларантом не надано документ, що фірма-виробник товару зареєстрована на біржі та є брокером, який може торгувати на біржі. У іншому випадку до товару додаються агентські винагороди. Також, ціна товару збільшується за рахунок комісійного збору з кожної угоди, плати за доступ к торгам, за продаж біржової інформації».

Судом встановлено, що у графі 31 МД24UA58U9 зазначено «сплав алюмінію (алюміній з домішками заліза, цинк, марганець. Марка сплаву: AA1100PN18)», тобто не з алюмінію, як зазначає митний орган. Сплав алюмінію не є біржовим товаром.

Слід зазначити, що для підтвердження вартості товару ТОВ «Модус, ЛТД» замовило та отримало висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 113-ЦЗ/24 від 11.12.2024, який зазначено у гр.44 декларації 24UA58U9.

Отже, твердження митного органу в цій частині також є безпідставними та необгрунтованими.

У рішенні зазначено, що «При митному оформленні надано рахунок на оплату перевезення від 13.12.2024 №15660 та довідку про транспортно-експедиційні витрати від 13.12.2024 № від ТОВ "ЄВРО ФОРВАРДІНГ", яке не є перевізником вантажу. Відповідно до інформації, зазначеної у коносаменті (Bill of lading) від 03.10.2024 № HYSF, виконавець морського перевезення з QINGDAO (Китай) до порту Constanta, (Румунія) є «SHENZHEN WORLDCARGO LOGISТICS LIMIТED». Відповідно до інформації, зазначеної в міжнародних товарно-транспортних накладних, фактичні виконавці перевезення оцінюваного товару за CMR від 13.12.2024 № 350 є ФОП « ОСОБА_1 », за CMR від 13.12.2024 та CMR від 13.12.2024 № 9067 № 703 є ФОП « ОСОБА_2 ». Тобто, відбулося залучення третіх осіб, що ставить під сумнів врахування всіх складових митної вартості товару. Таким чином, компанія ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» не ідентифікується із поставкою оцінюваного товару як перевізник, отже відсутні правові підстави у прийнятті від цієї компанії документів для підтвердження складових митної вартості. Від перевізників, зазначених у транспортних документах жодного документа не надано».

Суд звертає увагу, що в листі Вих.. № 25_від 19/12/2024, який надавався на запит митного органу, ТОВ «МОДУС ЛТД» зазначав, що «ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» є транспортно - експедиторським підприємством. Згідно укладеного договору між ТОВ «Модус,ЛТД» та ТОВ «Євро Форвардінг» № 070422 від 07.04.2022, а саме п. 1.1 «Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язався організовувати за рахунок Клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) , перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно-експедиторські послуги клієнту за згодою сторін».

Також, відповідно до п.2.1.1 вищезазначеного Договору «…. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ - коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна».

В рішенні зазначено, що «Не надано договір на перевезення з морським перевідником «SHENZHEN WORLDCARGO LOGISТICS LIMIТED» та договори на автотранспортне перевезення з ФОП « ОСОБА_1 » та ФОП « ОСОБА_2 ». За результатами митного контролю, встановити всі обставини наданих транспортно-експедиційних послуг неможливо. Тому, у митного органу відсутня можливість перевірити повноту декларування та умов оплати наданих послуг за маршрутом Qingdao (Китай) митний кордон України. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат, повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару».

У листі Вих.. № 25_від 19/12/2024, надісланому до митного органу, ТОВ «МОДУС ЛТД» зазначалося, що «Договір №070323 від 07.03.2023 між «SHENZHEN WORLDCARGO LOGISТICS LIMIТED» та ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» надаємо разом з цим листом.

Суд звертає увагу, що недодання цього договору аж ніяк не впливає на митну вартість товару.

Що стосується договорів на автотранспортне перевезення з ФОП « ОСОБА_1 » та ФОП « ОСОБА_2 », судом встановлено, що до МД 24UA58U9 надіслано під кодом 9000 лист №1301224-3 від 13.12.2024, в якому зазначається, що «зміст цих договорів є комерційною таємницею та судноплавна лінія Maersk не надає копії договорів зі своїми контрагентами третім особам»».

Проте, митним органом не було прийнято до уваги жодних пояснень ТОВ «МОДУС,ЛТД», а так само не було вивчено зміст документів, які подавались до митного оформлення.

У рішенні зазначено, що «Перевезення товару з Китаю (QINGDAO) здійснювалось морським транспортом в порт призначення CONSTANTA (Румунія). Потім, вантаж прямував з CONSTANTA до м. Києва автомобільним транспортом. Отже, перевезення товару здійснювалось з Китаю з подальшим перевантаженням у порту CONSTANTA (Румунія). У рахунку на оплату перевезення від 13.12.2024 №15660 зазначено навантажувально-розвантажувальні роботи в порту Констанца (Румунія) в сумі 68 422,41 грн. Проте, зазначені витрати не зазначені окремо у декларації митної вартості та розрахунку митної вартості у митній декларації, які мають бути зазначені відповідно до вимог наказу Мінфіну від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»».

У листі Вих.. № 25_від 19/12/2024, надісланому до митного органу, ТОВ «МОДУС ЛТД» зазначалося, що «У рахунку на оплату від 13.12.2024 № 15660 вказано, що у суму 68422,41 грн. входить: Транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР, складські послуги, оформлення Т1. Слід зауважити, що ця сума додається до митної вартості товару».

У рішенні зазначено, що «Копія митної декларації країни відправлення від 29.09.2024 № 00198856 не містить відміток митних органів Китаю та експортера. Також факт здійснення експортної операції не підтверджений (графа "Дата експортної операції" не заповнена). При зчитуванні QR-коду з митної декларації виявлено, що за посиланням по QR-коду, який присутній на документі, відсутня будь-яка інформація стосовно даної операції. Таким чином, надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості».

Як встановлено судом, митне оформлення товару відбувається у електронному вигляді (є QR-код). Відповідно до даних, зазначених на сайті http://online.customs.gov.cn/ociswebserver/pages/tglzzt/index.html декларація оформлена. Викопіювання з сайту надано, де зазначено «CLEARANCE», що означає «успішно оформлено».

Отже, твердження митного органу є безпідставними.

У рішенні митницею зазначено, що «За результатом опрацювання запиту митниці декларантом надано: - договір від 07.03.2023 № 070323 на міжнародні перевезення вантажів між «Shenzhen Worldcargo Logistics Limited (Китай) та ТОВ "ЄВРО ФОРВАРДІНГ" (Україна); - податкові накладні від 07.11.2024 № 391, від 15.10.2024 №829, від 23.10.2024 № 1352. За результатами розгляду документів зазначаємо. Статтею 9 Закону України від 01.07.2004 № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» обумовлено, що підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні, тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Разом з тим, при митному оформленні не надано договори транспортного експедирування з автомобільними перевізниками та не надано документі, які містять відомості про транспортні витрати від експедитора (експедиторів) та безпосередніх перевізників, наведених у транспортних документах, надання яких передбачено вимогами Закону України від 01.07.2004 № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 53 МК України, ТОВ «МОДУС,ЛТД» надало всі необхідні документи. Потім, у вигляді таблиці розшифрувало, які документи надавало і зазначало у гр. 44 митної декларації. Потім, у вигляді таблиці розписало, які були запити від Відповідача і які документи та/або пояснення на кожен пункт запиту надавалися!

Так само, ТОВ «МОДУС,ЛТД» надавало до митного органу Договір №070422 про транспортно-експедиторське обслуговування від 07.04.2022, довідку про транспортно-експедиційні витрати № від 13.12.2024, рахунок-фактуру №15660 від 13.12.2024.

Також, відповідно до платіжної інструкції № 6048 від 24.12.2024, ТОВ «МОДУС,ЛТД» оплатило послуги згідно рахунку-фактури № 15660 від 13.12.2024.

Відповідно до довідки про транспортно-експедиційні витрати № від 13.12.2024 та рахунку-фактури № 15660 від 13.12.2024 на момент оформлення митної декларації ІМ 40 ДЕ 24UA58U9, митний орган мав змогу прослідкувати, яку суму ТОВ «МОДУС ЛТД» має сплатити за транспортування, експедирування на навантажувально-розвантажувальні роботи для вантажу, згідно договору №070422 від 07.04.2022.

Так само, до МД 24UA58U9 надіслано під кодом 9000 лист №1301224-3 від 13.12.2024, в якому зазначається, що «зміст цих договорів є комерційною таємницею та судноплавна лінія Maersk не надає копії договорів зі своїми контрагентами третім особам.

Проте, ці документи митним органом не було взято до уваги.

В рішенні митним органом зазначено, що «У експертному висновку Харківської торговельно-промислової палати від 11.12.2024 № 113-ЦЗ/24 є посилання на використані пропозиції на сайтах мережі Інтернет. - https://russian.alibaba.com/pdetail/luminiun1-; https://www.alibaba.com/product-detail/4mm-PVDF-FEVEFinished-Alucobond- Aluminum_060; https://www.alibaba.com/productdetail/3mm-4mm-4-8-aluminum-composite_393;https://www.alibaba.com/product-detail/3MM-4MM-5MM-6MM- PEPVDF88.html? spm=a2700.galleryofferlist.p_offer_title.5a7113a0dTHOMG&s=p. При перевірці цін на вказаних сайтах не знайдена потрібна інформація. Також, експертний висновок не містить додатків з копіями інформаційних джерел та всіх вихідних даних, на які є посилання. Враховуючи вищевикладене зазначаємо, що документи, надані декларантом в якості додаткових, прийняті до уваги митним органом, але не можуть бути підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару».

Суд не приймає до уваги такі твердження митного органу, оскільки експертний висновок №113-ЦЗ/24 від 11.12.2024 складено у відповідності до вимог чинного законодавства України. ТОВ «МОДУС,ЛТД» не може впливати на форму і зміст експертного висновку №113-ЦЗ/24 від 11.12.2024.

Відповідачем дана обставина взагалі не була взята до уваги ані під час ознайомлення з додатками до митної декларації, ані на момент прийняття спірних рішення та картки відмови.

В спірному рішенні зазначено, що при визначенні митної вартості товару використовувався резервний метод. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з джерелом інформації: 2,32 USD/кг (митна декларація від 06.08.2024 № 24UA29U0.

Суд звертає увагу, що наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в ЄАІС Держмитслужби України згідно вказаних в рішеннях не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

При цьому, посилання у рішеннях лише на номери митних декларацій, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування Відповідачем можливості визначення митної вартості за резервним методом.

У рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Поряд із тим, текст спірних рішень про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Своєю чергою, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту, за висновком суду першої інстанції, не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій як на джерела цінової інформації не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості правоможності щодо митної вартості за резервним методом.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.01.2022 року у справі №520/11061/2020.

Таким чином, використані позивачем відомості повністю підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні та/або всі складові митної вартості, необхідні для її обчислення, присутні, а інформація в ЄАІС не свідчить та не може свідчити про заниження митної вартості товарів позивачем, що є підставою для відхилення аргументів Відповідача і в цій частині

Суд також не приймає до уваги посилання представника митного органу у відзиві на позов на те, що "під час здійснення митного контролю спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару, оскільки таке посилання міститься лише у запитах на надання додаткових документів та у відзиві на адміністративний позов, при цьому цього не було покладено в основу спірних рішень.

Крім того, суд зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а.

Крім того, в постанові від 09.02.2022 року у справі № 520/12621/2020 Верховний Суд дійшов висновку, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару

В свою чергу, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Проте, відповідачем не визначено встановлених під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості товару.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі № 804/1755/17.

Відповідно, застосування митним органом другорядних методів - за ціною договору щодо ідентичних товарів та резервного методу визначення митної вартості, а також розрахунок скоригованої митної вартості суд також визнає необґрунтованим.

Таким чином, надані позивачем до суду так і відповідачу, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документи на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів необґрунтовані та підлягають скасуванню в судовому порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що подання до митного оформлення нових митних декларацій жодним чином не перешкоджає, не відміняє та не виключає права позивача на оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті ЕМД, прийнятих за первинно поданими митними деклараціями, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 18.05.2022 року у справі № 520/3246/2020, від 03.11.2022 року у справі №П/811/1614/16.

Щодо позовної вимоги про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої Харківською митницею карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відтак, об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики (постанова Верховного Суду від 17.05.2022 року у справі № 809/506/17 ).

Отже, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі v. Finlandвід 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spainвід 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" (просп. Героїв Харкова, буд. 144, м. Харків, 61061, ) до Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд.8 А, м. Київ, 03124, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100100/2024/000053/2 від 19.12.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100100/2024/001313.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" () судові витрати в розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.