Справа № 460/6499/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/6499/24 пров. № А/857/10055/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2025р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Коробкової Галини Олександрівни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Гудима Н.С., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 24.02.2025р., м.Рівне; дата складання повного рішення суду І інстанції: 24.02.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

18.06.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Коробкова Г.О., діюча на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Рівненській обл. № 85 від 10.05.2024р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Рівненській обл. зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні /ВО/ «АЗОТ» з 04.09.1989р. по 31.12.1997р. (08 років 03 місяці 28 днів) та призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 03.05.2024р. на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору (а.с.1-7).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами (а.с.30 і на звороті).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2025р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Рівненській обл. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії № 85 від 10.05.2024р.; зобов`язано ГУ ПФ України в Рівненській обл. зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи у Сєвєродонецькому ВО «АЗОТ» з 04.09.1989р. по 31.12.1997р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.05.2024р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Рівненській обл. судові витрати у виді судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. (а.с.50-54).

Не погодившись із винесеним рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Рівненській обл., який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити в повному обсязі; рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишити без змін (а.с.57-59).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж, встановлений ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відсутні.

Зокрема, згідно із документами, доданими до заяви про призначення пенсії, та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 34 роки 3 місяці 06 днів; пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 06 років 10 місяців 09 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі списками, затвердженими КМ України, на підставі первинних документів за час роботи на відповідному підприємстві.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як з`ясовано під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджуються паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Сєвєродонецьким МВ УДМС України у Луганській обл. 30.08.2016р., довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6317-від 18.08.2022р. (а.с.18-19, 24-26).

03.05.2024р. позивач ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивачем додано відповідний перелік документів.

ГУ ПФ України в Рівненській обл. розглянуло заяву позивача та 10.05.2024р. прийняло рішення № 85 про відмову в призначенні пенсії (а.с.27-28).

Згідно спірного рішення вік заявника склав 54 роки 11 місяців 11 днів; страховий стаж становив 34 роки 03 місяці 06 днів; пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 06 років 10 місяців 09 днів. За таких обставин у заявника відсутній необхідний пільговий стаж відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із такими висновками пенсійного органу про відсутність у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу, вважаючи правильною тривалість пільгового стажу в останнього 15 років 02 місяці 06 днів на дату звернення з заявою про призначення пенсії, представник позивача звернулася до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що представленими доказами, зокрема, записами у трудовій книжці позивача підтверджується, що останній у період з 04.09.1989р. по 13.01.2003р. працював слюсарем КІП і А цеху аміаку 1-Б 4 розряду, 5 розряду та 6 розряду, з 13.01.2003р. по 31.12.2004р. майстром по КІП і А у Сєвєродонецькому державному ВО «Об`єднання АЗОТ»; у трудовій книжці за вказаний період також міститься інформація щодо атестації робочих місць за умовами праці.

Однак, період роботи позивача з 04.09.1989р. по 04.07.1995р. на посаді слюсаря КІП і А цеху аміаку 1-Б 4 та 5 розряду не зараховано до стажу за Списком № 2, при цьому, період його роботи слюсарем 6 розряду в тому ж цеху з 01.01.1998р. по 13.01.2003р. зараховано до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2, а іншу частину такого періоду роботи (з 04.07.1995р. по 01.01.1998р.) позивача на тій самій посаді не зараховано до пільгового стажу. При цьому, жодних обґрунтувань для врахування саме таких періодів до Списку № 2 у спірному рішенні не наведено.

Між тим, відповідач загалом не спростовує трудовий стаж позивача на роботах, які в свою чергу передбачені Списком № 2.

Водночас, відсутність у позивача можливості надання відповідачу уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи підприємств, які знаходиться на території тимчасово непідконтрольній Україні, не може бути підставою для відмови йому в реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Відтак, спірне рішення ГУ ПФ України в Рівненській обл. про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах необхідно визнати протиправним та скасувати, при цьому слід зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи у Сєвєродонецькому ВО «АЗОТ» з 04.09.1989р. по 31.12.1997р. та повторно розглянути заяву позивача від 03.05.2024р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, суд не має підстав робити висновок про те, що при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком з врахуванням висновків суду, викладених у цій справі, та за наявності підстав для призначення пенсії, територіальне управління ПФ України порушуватиме права позивача, не призначаючи чи не виплачуючи таку пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із роз`ясненнями, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині незадоволених (відмовлених) позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України № 1788-XII від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення» /Закон № 1788-XII/ та Законом України № 1058-ІV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /Закон № 1058-ІV/.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон № 1058-IV.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ст.9 зазначеного Закону).

Відповідно до абз.1, 2 п.2 розд.XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абз.1 п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, для отримання права на пенсію за віком на пільгових умовах для чоловіків необхідно дотримання певних критеріїв: досягнення 55 років, наявність страхового стажу 30 років та стажу на посадах віднесених до Списку № 2 не менше 12 років 6 місяців.

За приписами п.1 ч.1 ст.24 Закону № 1058-ІV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абз.1 ч.3 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз.1 ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004р. застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно п.4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005р. (зі змінами), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, не підтвердилось право на пільгову пенсію, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку (п.п.8, 9).

Атестація повинна проводитися у передбачені п.4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Вказану позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 10.07.2018р. у справі № 227/545/17.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020р. сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до ст.62 Закону № 1788-ХІІ трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у відповідності до п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п.20 зазначеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005р. затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно п.10 вказаного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, тому для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 30.08.1989р. позивач у період з 04.09.1989р. по 31.12.1997р. працював у Сєвєродонецькому ВО «АЗОТ» (Сєвєродонецьке державне ВО «Об`єднання АЗОТ») (а.с.29-37), зокрема:

04.09.1989р. прийнятий слюсарем КІП і А цеху аміаку 1-Б по 4 розряду (прот. № 68к від 01.09.1989р.);

20.12.1991р. присвоєно 5 розряд слюсаря КІП і А (прот. № 326 від 20.12.1991р.);

за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (наказ № 846 від 28.12.1994р.);

18.10.1994р. Сєвєродонецьке ВО «АЗОТ» перейменовано на Сєвєродонецьке державне ВО «Об`єднання АЗОТ»;

зайнятий на ремонті, профілактиці, обслуговуванні КІП і А у виробничих цехах, перерахованих в Списку № 1 (наказ №124-к від 31.10.1994р.);

04.07.1995р. присвоєно 6 розряд слюсаря КІП і А (прот. № 136 від 04.07.1995р.);

за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (наказ № 396 від 23.05.2000р.);

13.01.2003р. переведений майстром по КІП і А (зайнятим на ремонті, профілактиці і обслуговуванню КІП і А в виробничих цехах, перерахованих в Списках № 1, 2) цеху контрольно-вимірювальних приладів і автоматики (наказ № 3-к від 13.01.2003р.);

за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (наказ № 1121 від 12.12.2000р.);

31.12.2004р. звільнений за переведенням в ЗАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «АЗОТ».

Представлена трудова книжка містить записи про періоди роботи позивача із зазначенням професій, номеру та дати наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, підписи уповноважених осіб та печатки підприємств.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідної тривалості, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та видачі довідок. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018р. у справі № 754/14898/15-а.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за 1998-2023 роки за формою ОК-5 від 03.05.2024р. за персоніфікованими відомостями номер облікової картки: ПІБ ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб наявні відомості про страхувальників застрахованих осіб: з січня 1998 року до грудня 2004 року сплата Сєвєродонецьким державним ВП «Об`єднання АЗОТ» (ідентифікаційний номер 05761672) внесків та заробітної плати, з січня 2005 року по серпень 2015 року сплата ЗАТ «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ» (ідентифікаційний номер 33270851) внесків та заробітної плати, за виключенням: з вересня 2015 року по грудень 2015 року.

Також наявні записи про страхувальників Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання АЗОТ» (ідентифікаційний номер 05761672) та ЗАТ «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ» (ідентифікаційний номер 33270851) відомості про спецстаж за 1998 - 2002 роки, норма тривалості 12.00, за 2003 рік норма тривалості 8.20, за 2004 рік норма тривалості 11.18 та 2005 рік норма тривалості 2.01, з кодом підстави ЗПЗ013Б1.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 деталізовано у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005р. (надалі Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Водночас відповідачем не заперечується віднесення посади, на якій позивач ОСОБА_1 працював у спірні періоди, до пільгової, обмежуючи лише відмову в призначенні пенсії відсутністю уточнюючих довідок.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 30.08.1989р. підтверджується, що позивач у період з 04.09.1989р. по 13.01.2003р. працював слюсарем КІП і А цеху аміаку 1-Б 4 розряду, 5 розряду та 6 розряду, з 13.01.2003р. по 31.12.2004р. майстром по КІП і А у Сєвєродонецькому державному виробничому підприємстві «Об`єднання АЗОТ».

У трудовій книжці позивача за вказаний період також міститься інформація щодо атестації робочих місць за умовами праці.

Зокрема, за період роботи позивача з 04.09.1989р. по 04.07.1995р. слюсарем КІП і А цеху аміаку 1-Б 4 розряду, 5 розряду, у трудовій книжці міститься печатка та відповідний запис про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 (№ 846 наказ від 28.12.1994р); за період роботи позивача з 04.07.1995р. по 13.01.2003р. слюсарем КІП і А 6 розряду у трудовій книжці міститься печатка та відповідний запис про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 (наказ № 396 від 23.05.2000р.).

Отже, у трудовій книжці ОСОБА_1 містяться записи про його роботу в спірний період, в тому числі щодо атестації робочих місць, а також є підтвердження пільгового характеру роботи останнього.

При цьому, в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 30.08.1989р. усі записи внесені відповідно до норм чинного законодавства, засвідчені підписами уповноваженої особи та печаткою роботодавця, що не ставиться під сумнів відповідачем. Записи не містять перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали їх суть чи перекручували їх зміст.

Разом з тим, відповідач ГУ ПФ України в Рівненській обл. при винесенні спірного рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не взяв до уваги вищевказані записи в трудовій книжці позивача та не надав їм оцінку.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що з розрахунку стажу форма РС-право вбачається, що період роботи з 04.09.1989р. по 04.07.1995р. на посаді слюсаря КІП і А цеху аміаку 1-Б 4 та 5 розряду не зараховано до стажу за Списком № 2, при цьому, період роботи слюсарем 6 розряду в тому ж цеху з 01.01.1998р. по 13.01.2003р. зараховано до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2, а іншу частину такого періоду роботи (з 04.07.1995р. по 01.01.1998р.) позивача на тій самій посаді не зараховано до пільгового стажу.

При цьому, будь-яких обґрунтувань для врахування саме таких періодів до Списку № 2 в спірному рішенні не наведено.

Окрім цього, апеляційний суд враховує, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів /КМ/ України №1085 від 07.11.2014р. (в редакції розпорядження КМ України № 79-р від 07.02.2018р.) м.Сєвєродонецьк міститься у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до розпорядженням КМ України № 1275 від 02.12.2015р. (в редакції розпорядження КМ України № 28-р від 23.01.2019р.) м.Сєвєродонецьк міститься у переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, отримати відповідні уточнюючі довідки від підприємства, у якому працював позивач, наразі неможливо.

При цьому, відсутність у позивача можливості надання відповідачу уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи підприємств, які знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, не може бути підставою для відмови йому в реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Разом з тим, у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставин, запропонувати позивачеві надати інформацію щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Апеляційний суд звертає увагу, що записами трудової книжки підтверджується пільговий стаж позивача, який дає право на призначення та отримання пенсії на пільгових умовах.

Представлена трудова книжка містить записи про періоди роботи позивача із зазначенням професій, номеру та дати наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, підписи уповноважених осіб та печатки підприємств.

Вказана трудова книжка позивача має належні записи про роботу в періоди роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

При цьому трудова книжка позивача не містить будь-яких застережень стосовно того, що позивач працював неповний трудовий день. Відповідач, всупереч вимогам ст.77 КАС України, будь-яких доказів на підтвердження цього факту суду не надав.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність рішення № 85 від 10.05.2024р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах вимогам закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що обраний спосіб захисту прав позивача повністю відповідає вимогам діючого законодавства.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача частково задоволені у визначений спосіб.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Відповідно до правил ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта ГУ ПФ України в Рівненській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.02.2025р. в адміністративній справі № 460/6499/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 01.09.2025р.