Справа № 420/6700/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6700/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000038/1 від 28.02.2025 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в поданих до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між компанією «Ocean Choice International», Ст. Джонс, Канада (Постачальник) та ТОВ «Аквафрост» - (Покупець) укладений контракт №19/08/21-58 від 19.08.2021 року, відповідно до якого ціна на поставлений товар узгоджується сторонами та зазначається в інвойсі на кожну поставку товару (п. 4.1).

В межах цього Контракту постачальником видана проформа-інвойс №ОСІ141067 від 21.10.2024 року та Інвойс №ОСІ141067 від 30.12.2024 року, в якому сторонами погоджено вартість поставленого товару. Загальна вартість товару визначена вказаним інвойсом та складає 37200 дол. США за 12400 кг товару. Поставка товару здійснювалась на умовах FCA («Франко перевізник»).

ТОВ «Інтертранс», діючи в інтересах позивача, 27.02.2025 року звернулося до Одеської митниці з електронною митною декларацією (ЕМД) №25UA14U5 на товар - Креветка варено-морожена ціла в панцирі, глазурована, розмірний ряд 130-160 шт/кг. Дата виробництва (заморожування) 12.2024 року. Термін зберігання 24 місяці при температурі - 18С -23С.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з митною декларацією №25UA14U5 декларантом подано наступні документи: Проформа-інвойс №ОСІ141067 від 21.10.2024 року; Інвойс №ОСІ141067 від 30.12.2024 року; Автотранспортна накладна (CMR) №1022/2 від 18.02.2025 року; Міжнародний ветеринарний сертифікат №LT0369258/354 від 18.02.2025 року; Сертифікат про походження товару №б/н від 03.02.2025 року; Банківські платіжні документи, що підтверджують вартість товару №100 від 04.12.2024 року, №64 від 25.10.2024року; Банківський платіжний документ, що стосується товару №158 від 05.02.2025 року; Банківський платіжний документ, що стосується товару №78 від 14.11.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення №17 від 21.02.2025 року; Контракт №19/08/21 від 19.08.2021 року; Договір про надання послуг митного брокера; Договір про транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях №25/06/2024 від 25.06.2024 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю №12531953 від 24.02.2025 року; Декларація виробника від 30.12.2024 року.

Митний орган запропонував Позивачу надати інші додаткові документи, які б підтверджували визначену декларантом митну вартість товару: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями; 4) транспортні (перевізні ) документи; 5) банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару, однак на вимогу митного органу декларантом додатково не надавав документи.

За результатами розгляду декларації №25UA14U5 та доданих до неї документів Одеською митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000071 від 28.02.2025 року та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів UA5001100/2025/000038/1від 28.02.2025 року. Митну вартість товару відповідачем визначена на підставі резервного методу.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: 1) Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 року №599 до зазначених документів можуть належати рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але у наданих до митного оформлення документах відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг; 2) у довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення; 3) відповідно до розрахунку, здійсненого декларантом, транспортні та експедиційні витрати до ввезення на митну територію України, включені до складових митної вартості товару виключно за довідкою експедитора, що не відповідає порядку заповнення декларації митної вартості (наказ МФУ від 24.05.2012 №599) та положенням митного та Податкового кодексів України. Надання довідки не передбачено умовами договору транспортного експедирування. Крім того довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку, та на підставі довідки не може здійснюватись оплата за надані послуги. Тобто складової митної вартості не підтверджено документально.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею 28.02.2025 року складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Позивач не погодився із правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів UA5001100/2025/000038/1від 28.02.2025 року, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт) та Інвойс, в цих документах визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, містяться дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Щодо тверджень митного органу про відсутність банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 3.2 контракту №19/08/21-58 від 19.08.2021 року терміни і умови контракту (відповідно до «ІНКОТЕРМС-2010» обумовлюються в інвойсах до нього. В проформі-інвойсі та інвойсі зазначені умови поставки FCA (Клайпеда), тобто, продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки, тобто, Покупець повинен сплатити за доставку товару тільки із м. Клайпеда до м. Чорноморськ.

На підтвердження вартості такої поставки при проведенні процедури розмитнення надано довідку про транспортні витрати №17 від 21.02.2025 року, складену перевізником ФОП ОСОБА_1 , в якій зазначено умови перевезення з Клайпеди до Чорноморська та його вартість. Ця довідка містить посилання на інвойс №ОСІ141067 від 30.12.2024 року, вагу перевезеного товару та вартість перевезення саме цього товару.

Слід зазначити, що наказ МФУ від 24.05.2012 року №599 не містить вичерпний перелік документів, якими повинна підтверджуватись вартість перевезення, тому Позивач на підтвердження транспортних витрат надав довідку про транспортні витрати та цей документ містить всі необхідні дані для визначення вартості доставки товару, що сплачувалась Позивачем і саме ця сума включена до складу митної вартості і зазначена в ЕМД уповноваженим представником Позивача.

Щодо твердження митного органу про відсутність в довідці про транспортні витрати посилання на договір перевезення, слід зазначити, що це не може вплинути на формування митної вартості. В довідці про транспортні витрати №17 від 21.02.2025 року зазначений транспортний засіб, який відповідає даним CMR від 18.02.2025 року, інвойс №ОСІ141067 від 30.12.2024 року, що дає змогу ідентифікувати це перевезення з товаром, який заявлений до розмитнення.

Щодо тверджень митного органу про не можливість підтвердження митної вартості в частині витрат на перевезення довідкою про транспортні витрати, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки норми наказ МФУ від 24.05.2012 року №599 не містять вичерпного перелік документів, якими повинна підтверджуватись вартість перевезення, в даному випадку вартість перевезення підтверджена довідкою, що не суперечить нормам законодавства.

Довідка про вартість перевезення містить дані, які свідчать про пов`язаність цих витрат з товаром, щодо якого подані документи для його розмитнення, вона містить маршрут перевезення (Клайпеда Литва - м. Чорноморськ, Україна), при цьому визначено конкретна вартість перевезення до кордону України м. Ягодин та після кордону від м. Ягодин до м. Чорноморськ.

Також, декларантом надано до митного органу договір №25/06/2024 від 25.06.2024 року про перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученні, укладений між ТОВ «Аквафрост» та ФОП ОСОБА_1 , а митним органом не зазначено які саме норми Митного чи Податкового кодексів при складанні цих документів порушені.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» (вул. Центральна, б. 1-Е, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000038/1 від 28.02.2025 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000038/1 від 28.02.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» (вул. Центральна, б. 1-Е, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000, ) сплачений судовий збір у розмірі 2593,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя Леонід СВИДА