Справа № 501/412/25
Суддя: Смирнов В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.08.2025
Справа № 501/412/25
2-а/501/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Чорноморськ Одеської області

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участі секретаря Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови протиправною та її скасування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Чорноморського міського суду Одеської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо нього складений протокол № 1519 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 № 1519 від 10.06.2024 р. його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. за те, що останній, перебуваючи на військовому обліку, в умовах особливого періоду, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 (з дислокацією у АДРЕСА_1 ) за викликом по повістці для відправлення військовозобов`язаного у навчальний центр з метою подальшого проходження військової служби по мобілізації, чим порушив вимоги абз.3 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.1 додатку № 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. № 1487, абз.3 п.3.2. глави 3 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 р.

Позивач стверджує, що правопорушення він не вчиняв, суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі № 1519 від 10.06.2024 р. не відповідає суті адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові. Розгляд матеріалів відбувся за його відсутності, без повідомлення про місце і час розгляду матеріалів.

Просив врахувати, що норма ч.3 ст. 210 КУпАП введена в дію 19.05.2024 р., одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, а тому притягнення 10.06.2024 р. до адміністративної відповідальності за .3 ст. 210 КУпАП неможливо, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії.

Про вказану постанову та складений протокол № 1519 про адміністративне правопорушення від 10.06.2024 р. позивач дізнався з матеріалів кримінального провадження №0000516 від 10.06.2024 р., з якими був ознайомлений 25 грудня 2024 року у зв`язку з оголошеною йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України. У зв`язку з цим просив поновити йому строк звернення до суду з відповідними позовом та визнати протиправною та скасувати постанову № 1519 від 10.06.2024 р. про притягнення його до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити провадження у справі.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 своїм правом на подання відзиву та доказів не скористався.

Ухвалою від 31 січня 2025 року суд поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Одночасно суд витребував у ІНФОРМАЦІЯ_1 звірені належним чином копії всіх матеріалів, на підставі яких приймалось оскаржувана постанова, а також докази її надсилання або вручення позивачу.

28.08.2025 р. ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за наявними письмовими матеріалами, позов підтримує, просить його задовольнити.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 10 червня 2024 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з дислокацією у АДРЕСА_1 ) Кирилловим Д.В. складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КпАП України за порушення вимог абз.3 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.1 додатку № 2 Правил військового обліку призовників, Військовозобов`язаних та резервістів, абз.3 п.3.2. глави 3 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 ,, перебуваючи на військовому обліку, в умовах особливого періоду несвоєчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 (з дислокацією у АДРЕСА_1 ) для отримання військово-облікового документа, проведення звіряння облікових даних та для проходження повторного медичного огляду, уточнення військово-облікових даних (а.с.13-14).

В протоколі відсутні дані щодо часу та дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, підпис ОСОБА_1 в протоколі відсутній. Мається запис про відмову від пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 №1519 від 10.06.2024 року на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн. (а.с.15-16).

В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП.

Так, частиною першою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а частиною третьою статті 210 КУпАП - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміноване порушення вимог абз.3 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.1 додатку № 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. № 1487, абз.3 п.3.2. глави 3 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 р. за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_5 (з дислокацією у АДРЕСА_1 ) за викликом по повістці для відправлення військовозобов`язаного у навчальний центр з метою подальшого проходження військової служби по мобілізації.

Згідно абз.3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Пункт 1 додатку 2 до Порядку «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», має чітко визначений перелік обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів у період проведення мобілізації та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, однак у протоколі та постанові суб`єктом владних повноважень не вказано конкретний абзац норми щодо правил військового обліку, порушення якого ставилося ОСОБА_1 в основу обвинувачення, чим порушено вимоги ст. 256 КпАП України.

Абзац третій пункту 3.2. глави 3 розділу ІІ, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, виключено на підставі Наказу Міністерства оборони № 490 від 18.08.2023 р.

З наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що посадовою особою сторони відповідача здійснений виклик на певну дату для відправлення військовозобов`язаного у навчальний центр з метою подальшого проходження військової служби по мобілізації.

31.01.2025р. постановлена ухала про відкриття провадження у справі та витребування у ІНФОРМАЦІЯ_1 завірені належним чином копії всіх матеріалів, на підставі яких приймалась оскаржувана постанова, а також докази її надсилання або вручення позивачу (а.с.22).

Вказану ухвалу суду відповідач отримав 03.03.2025р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.38).

Ухвала суду повторна була направлена відповідачу для виконання (а.с.51), однак станом на день розгляду справи ухвала суду не виконана..

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_1 отримав повістку про явку до ТЦК матеріали справи взагалі не містять.

В свою чергу, згідно протоколу № 1519 від 10.06.2024 р., який став підставою для винесення щодо позивача оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 ,, перебуваючи на військовому обліку, в умовах особливого періоду несвоєчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 (з дислокацією у АДРЕСА_1 ) для отримання військово-облікового документа, проведення звіряння облікових даних та для проходження повторного медичного огляду, уточнення військово-облікових даних.

Таким чином, Суд погоджується із твердженням позивача, що суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі № 1519 від 10.06.2024 р., не відповідає суті адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які безсумнівно підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, та які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини трактуються на користь особи, відносно якої винесена постанова.

Таким чином, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку необхідність скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 241-243, 246, 286 КАС України

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_6 ) полковника ОСОБА_3 № 1519 від 10 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього 17000 грн. штрафу.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня складення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Смирнов