Справа № 758/16075/21
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

29 серпня 2025 року

м. Київ

справа №758/16075/21

адміністративне провадження № К/990/35339/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 у справі №758/16075/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо порушення пунктів 4, 2 Порядку приймання документів і ненадання інформації про подання архівної довідки про підтвердження денної форми навчання в КПІ, що призвело до зменшення страхового стажу на 5 років 6 місяців для розрахунку пенсії по інвалідності;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неповного формуванню довідки ОК-5, в результаті чого було зменшено страховий стаж з 8 років до 2 років 4 місяців 25 днів;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по виключенню з трудового (страхового) стажу період навчання на денній формі в КПІ 5 років і 6 місяців і роботу бухгалтером в Державному підприємстві Управління житлового господарства Шевченківського району м Києва за період з 21.02.1995 по 09.06.1995 у розмірі 3 місяці 19 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, де знаходиться пенсійна справа включити до трудового (страхового) стажу навчання на денній формі стаціонару у Київському політехнічному інституті з 01.09.1986 по 28.02.1992 у розмірі 5 років, 6 місяців також включити до трудового (страхового) стажу роботи бухгалтером в Державному підприємстві Управління житлового господарства Шевченківського району м. Києва за період з 21.02.1995 по 09.06.1995 в розмірі 3 місяці 19 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області включити до страхового стажу позивачки період роботи приватним підприємцем із сплатою страхових внесків в розмірі 32 %, тобто з 01.01.2004 по 01.11.2011 у розмірі 8 років та додати до страхового стажу протиправно не зараховані 5 років 7 місяців і 5 днів.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 20.01.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025, позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області по виключенню з трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 період навчання на денній формі у Київському політехнічному інституті з 01.09.1986 по 14.02.1992, період роботи бухгалтером в Державному підприємстві Управління житлового господарства Шевченківського району м. Києва з 21.02.1995 по 09.06.1995, періоди здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2005 по 31.03.2005, з 01.01.2006 по 30.06.2005, з 11.03.2007 по 30.04.2007, з 01.08.2007 по 30.09.2007, з 15.10.2007 по 31.12.2007, з 01.01.2010 по 31.12.2010. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 період навчання на денній формі у Київському політехнічному інституті з 01.09.1986 по 14.02.1992, період роботи бухгалтером в Державному підприємстві Управління житлового господарства Шевченківського району м. Києва з 21.02.1995 по 09.06.1995, періоди здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.03.2005 по 31.03.2005, з 01.01.2006 по 30.06.2005, з 11.03.2007 по 30.04.2007, з 01.08.2007 по 30.09.2007, з 15.10.2007 по 31.12.2007, з 01.01.2010 по 31.12.2010. У решті позову відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оскаржило їх у касаційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Спір у цій справі виник через відмову контролюючого органу у зарахуванні позивачу до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи відповідно до даних трудової книжки. Ця справа є справою незначної складності згідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

У свою чергу, скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Скаржник у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не визначає, які норми матеріального права застосовані судами не правильно або які норми процесуального права було порушено судами, а лише зазначає про незгоду із прийнятими судовими рішеннями у цій справі та оцінкою доказів щодо зарахування періодів роботи позивачки відповідно до даних трудової книжки до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком. Відповідач у касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

Відповідач у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження покликається на положення пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Проте, не визначає, стосовно якої норми права відсутній висновок Верховного Суду.

Разом з тим, судами враховано висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 17.07.2018 у справі №220/989/17, в якій Суд дійшов висновку, що недоліки записів у трудовій книжці не можуть бути підставою для незарахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення його трудової книжки.

Суд апеляційної інстанції також врахував висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 19.12.2019 у справі №307/541/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, де Суд звернув увагу, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Орган пенсійного фонду не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи інших офіційних документах.

Суди також врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.10.2018 у справі №643/20104/15-а, в якій суд констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01.07.2020 - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01.07.2000 - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від цих висновків.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Разом з тим, скаржником не зазначено умов, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких можливе оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що склалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі, як у справі незначної складності, не оскаржуються у касаційному порядку.

Наведене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке за законом не оскаржується у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 у справі №758/16075/21.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб