Справа № 520/18497/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 р. № 520/18497/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи в Приморському центру науково-технічної творчості молоді за період з 30.09.1988 по 20.09.1995;

- зобов`язати Головне Управління пенсійного Фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Приморському центрі науково-технічної творчості молоді з 30.09.1988 по 20.09.1995.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно було відмовлено в зарахуванні до його страхового стажу періоду роботи з 30.09.1988 по 20.09.1995. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 28.07.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана сторонам до електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову. Просив відмовити в його задоволенні.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оскільки в період з 04.08.2025 по 18.08.2025 включно суддя перебував у щорічній відпустці, розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 23.06.2018 та отримує пенсію за віком.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням періоду роботи в Приморському центрі науково-технічної творчості молоді з 30.09.1988 по 20.09.1995.

ГУ ПФУ в Харківській області було винесено рішення від 02.07.2025 № 99, де повідомило позивачу, що до загального страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи: згідно з записами в трудовій книжці НОМЕР_1 з 30.09.1988 по 20.09.1995 та наданої "Виписка із протокола" №45 від 21.10.1988, оскільки звірено печаткою ВЛКСМ, що є порушенням Інструкції про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, що затверджена наказом МВС України від 18 жовтня 1993 р. №643, якою визначено, що на печатках і штампах суб`єктів підприємницької діяльності повинен зазначатися номер свідоцтва про державну реєстрацію. (а.с. 36-37)

Позивач не погоджується з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зарахування до його страхового стажу періоду роботи в Приморському центру науково-технічної творчості молоді за період з 30.09.1988 по 20.09.1995, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частина 3 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

У частині 1 статті 8 вказаного Закону зазначено, зокрема, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків (пункт а частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи в Приморському центру науково-технічної творчості молоді за період з 30.09.1988 по 20.09.1995 на підставі записів у трудовій книжці №17, 18, ГУ ПФУ в Харківській області у зв`язку з тим, що записи у трудовій книжці №17, 18 та Виписку з протоколу №45 засідання бюро Приморського райкому ВЛКСМ України від 21.10.1988 «Про затвердження директора Приморського центру НТТМ» завірено печаткою ВЛКСМ, що є порушенням Інструкції, затвердженої наказом МВС №643, оскільки на печатці відсутній номер свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 36-37)

Вирішуючи питання щодо правомірності чи протиправності такої відмови ГУ ПФУ в Харківській області, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 30.09.1988, позивача було прийнято в Приморський центр науково-технічної творчості молоді на посаду та 02.06.1996 звільнено (а.с.18)

Судом встановлено, що згідно виписки з протоколу №45 засідання бюро Приморського райкому ЛКСМ України від 21.10.1988, позивача було прийнято на посаду директора та завірено печаткою ВЛКСМ (а.с.22)

Згідно доводів відповідача, щодо того, що відсутній номер свідоцтва про державну реєстрацію на печатці, суд зазначає наступне.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Проте, відповідачем відмовлено позивачу у зв`язку з тим, що записи у трудовій книжці №17, 18 та Виписку з протоколу №45 засідання бюро Приморського райкому ЛКСМ України від 21.10.1988 «Про затвердження директора Приморського центру НТТМ» завірено печаткою ВЛКСМ, що є порушенням Інструкції, затвердженої наказом МВС №643, оскільки на печатці відсутній номер свідоцтва про державну реєстрацію.

Надаючи оцінку вказаним доводам Пенсійного органу суд входить із того, що відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України.

Лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Суд, досліджуючи копію трудової книжки позивача відмічає, що в трудовій книжці наявні усі необхідні печатки, які є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу, оформлена у відповідності до вимог законодавства, містить всі необхідні записи, які вчинені в хронологічному порядку.

І хоча дійсно, у трудовій книжці на печатці відсутній номер свідоцтва про державну реєстрацію. Проте позивач надав виписку протоколу №45 засідання бюро Приморського райкому ЛКСМ України від 21.10.1988 «Про затвердження директора Приморського центру НТТМ» завірено печаткою ВЛКСМ.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.04.2019 по справі №593/283/17.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що надана трудова книжка є достатньою підставою для підтвердження стажу роботи позивача у спірний період.

Таким чином, страховий стаж періоду роботи в Приморському центру науково- технічної творчості молоді за період з 30.09.1988 по 20.09.1995 має бути зарахований до його страхового стажу, у зв`язку з чим оскаржене рішення відповідача є протиправним.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки в межах спірних правовідносин відповідачем було прийнято рішення відносно заяви позивача щодо відмови в зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу позивача, суд вважає, що для належного та ефективного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.07.2025 № 99.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.07.2025 № 99 щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Приморському центру науково-технічної творчості молоді з 30.09.1988 по 20.09.1995 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Приморському центру науково-технічної творчості молоді з 30.09.1988 по 20.09.1995.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.07.2025 № 99 щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Приморському центру науково-технічної творчості молоді з 30.09.1988 по 20.09.1995.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Приморському центру науково-технічної творчості молоді з 30.09.1988 по 20.09.1995.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН