Справа № 398/4622/25
Суддя: Молонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4622/25
Провадження №: 2-а/398/147/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" вересня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Молонової Ю.В., при секретарі Борозні Л.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, інспектора Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Дяченко Яни Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та інспектора Олександрійського РВП ГУНП Дяченко Я.О. про визнання протиправною та скасування постанови серія ЕНА № 5252451 від 18.07.2025 по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

В обґрунтування позову зазначає, що 18.07.2025 інспектором Олександрійського РВП ГУНП щодо нього винесено постанову серія ЕНА № 5252451 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП України. У постанові Відповідач стверджує, що ним порушено п.2.3.в ПДР. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. 18.07.2025 він рухався на автомобілі ближче до правого краю проїжджої частини, не порушуючи правила дорожнього руху. Його зупинив інспектор для перевірки військового облікових документів. На його питання про причини зупинки йому повідомили, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння і вимагав проходження медичного огляду, на що він був вимушений погодитись. Інспектор поліції доставив його до медичного закладу Олександрійська Центральна міська лікарня, де ним було пройдено тест на наркотичну залежність, де не було виявлено наркотичного сп`яніння. Після чого йому було вручено Постанову про те, що він був не пристебнутий ременем безпеки начебто на момент, коли вони його перевіряли, хоча доказів в цьому в них немає. Це все було для того щоб перевірити його облікові військові документи і доставити в РТЦК. Більш того, інспектор виніс оскаржувану постанову із порушенням його прав та гарантій. Постанова винесена на місці вчинення (просто на дорозі), та він фізично не мав можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Ухвалою суду від 07.08.2025 відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

14.08.2025 начальником Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надано диск з відеозаписом скоєного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З копії постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №5252451 від 18.07.2025, складеної інспектором Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Дяченко Яною Олегівною, вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 18.07.2025 об 11:55:24 в м. Олександрія, пл. Соборна, буд. 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3(в) ПДР України.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. 2.3(в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

З відеозапису, наданого Олександрійським РВП ГУНП в Кіровоградській області вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль VOLKSWAGEN LT35, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування інспектор запитав чому останній не користується ременем безпеки, на що ОСОБА_1 відповів, що він пошкоджений. Тобто, обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, не спростовані.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у поліцейського були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволені позову судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 121, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 73-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, інспектора Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Дяченко Яни Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанову серії ЕНА № 5252451 від 18.07.2025 стосовно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн. за порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя Ю.В. Молонова