Справа № 560/6214/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6214/25
РІШЕННЯ

іменем України

01 вересня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення №99 від 01.04.2025, зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.07.1982 по 02.11.1983, з 02.02.2003 по 16.03.2004, період проходження військової служби з 10.11.1983 по 06.12.1985, призначення та виплату пенсії за віком з 24.03.2025.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно не зарахував йому до страхового стажу для призначення пенсії відповідні періоди роботи попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими документами, зокрема записами трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не скористалось правом подачі відзиву.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону №1058-IV встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону № 1058-IV, який для періоду звернення з 1 січня 2024 по 31 грудня 2024 становить не менше 31 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі також - Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Водночас, працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено можливості працівнику здійснювати контроль за правильністю ведення обліку та заповнення роботодавцем трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування до страхового стажу відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилось 60 років. Дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з відомостей паспорта, копія якого є у справі.

24.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.04.2025 №99 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки. Страховий стаж для визначення права на пенсію за віком з врахуванням положень абз. 3 п.1 ч.1 ст. 3-1 розділу ХV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 30 років 8 місяців 4 дні.

Із тексту рішення встановлено, що за результатами розгляду документів позивачу не враховано:

- період роботи з 01.07.1982 по 02.11.1983 згідно з записами трудової книжки від 05.07.1982 НОМЕР_1 , оскільки запис про роботу зроблений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 - відсутня назва організації, в якій працював заявник;

- період проходження військової служби з 10.11.1983 по 06.12.1985 згідно з військовим квитком від 17.10.1983 № НОМЕР_2 , оскільки по батькові в документі ОСОБА_2 (рос.мовою) не відповідає паспортним даним заявника ОСОБА_3 (рос.мовою);

- період з 02.02.2003 по 16.03.2004, оскільки запис в трудовій книжці не підтверджений індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату внесків).

Також у рішенні зазначено, що для зарахування періоду роботи з 01.07.1982 по 02.11.1983 необхідно надати уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів та довідку про реорганізацію підприємства, щодо періоду з 02.02.2003 по 31.12.2003 надати довідку про заробітну плату помісячно, а сервісному центру за місцем звернення заявника ініціювати зустрічну перевірку, щодо періоду проходження військової служби з 10.11.1983 по 06.12.1985 необхідно надати уточнюючу довідку.

Із змісту записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка належить позивачу, встановлені: запис 1 (01.07.1982 - прийнятий учнем в цех); запис 3 (02.11.1983 звільнений); записи 4-5 (10.11.1983-06.12.1985 - служба в рядах радянської армії); запис 17 (03.02.2003 прийнятий на посаду комерційного агента); запис 18 (16.03.2004 звільнений з посади). Встановлено, що зазначені записи трудової книжки позивача містять посилання на накази про прийняття на роботу, про звільнення, відбитки печаток підприємств, організацій, підписи уповноважених осіб, не містять явних невідповідностей змісту.

Трудова книжка працівника є належною підставою для підтвердження стажу роботи для призначення (перерахунку) пенсії. В свою чергу, незарахування періодів роботи до страхового стажу через можливе незазначення певної інформації особами, за дії яких працівник не відповідає, є необґрунтованим.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» N 2232-XII від 25.03.1992 встановлено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У трудовій книжці позивача містяться записи про проходження ним військової служби, відтак ці періоди також необхідно зарахувати до його страхового стажу.

Стосовно того, що відповідач не зарахував період роботи позивача з 02.02.2003 по 16.03.2004, оскільки відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу, суд виходить з такого.

Обов`язок сплати страхових внесків згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску за Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (роботодавців).

Періоди роботи, за які підприємство - страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату, та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватись до страхового стажу застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи можливо надати документальне підтвердження фактичної сплати страхувальником страхових внесків. Працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску). Отже, відсутність у інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків за відповідний період не є підставою для позбавлення особи права на стаж та пенсію.

Такі ж правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 в справі № 482/434/17 щодо аналогічних правовідносин.

Належних доказів того, що записи про періоди роботи позивача є неправильними, недостовірними або непідтвердженими, відповідачем суду не надано. Також відсутні докази того, що у вказані періоди позивач не працював або йому не була виплачена заробітна плата.

Оскільки працівник не відповідає за правильність оформлення записів трудової книжки/документації і не може контролювати процес їх заповнення, на нього не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності таких даних.

Відтак, оскільки зарахований раніше стаж позивача складає понад 30 років, а тривалість стажу, що повинен бути зарахований за цим рішенням, становить понад 4 роки, у сукупності стаж позивача складає понад 32 роки, які необхідні для призначення йому пенсії.

Зважаючи на це, прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії, що ґрунтується на незарахуванні ( невизнанні) частини наявного у позивача стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач із заявою до пенсійного органу звернувся 24.03.2025, відтак пенсія повинна бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Оскільки пенсійний орган не довів правомірності прийнятого рішення і доводи позивача належними доказами не спростував, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.04.2025 №99 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.07.1982 по 02.11.1983, з 02.02.2003 по 16.03.2004, період проходження військової служби з 10.11.1983 по 06.12.1985, зобов`язати призначити пенсію за віком з 26.03.2025 та провести нарахування і виплату пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 вересня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя І.С. Козачок