Справа № 240/11130/25
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Житомир справа № 240/11130/25

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Дельфін" із позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08 квітня 2025 року №089533 та №089534.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірні постави є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Дельфін" послуги з перевезення вантажів не надавало, а здійснювало доставку товару до магазинів власної торгівельної мережі, тобто для власних потреб в рамках своєї господарської діяльності, а тому позивач не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III), у зв`язку з чим до нього не може бути застосована відповідальність, що передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08 квітня 2025 року №089533 та №089534, винесених щодо ТОВ "Дельфін", та заборонити Державній службі України з безпеки на транспорті пред`являти їх до виконання до набрання законної сили рішенням по даній справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Дельфін" у забезпеченні позову.

Відповідач у строк та в порядку, визначеному ст.152, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що підставою для застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін" адміністративно-господарського штрафу згідно оскаржуваної постанови від 08.04.2024 № 089533 та №089533 стало порушення останнім законодавства про автомобільний транспорт, а саме: відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу з повною масою більше 3,5 тонн та товарно-транспортної накладної, яка має містити обов`язкові реквізити, передбачені статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", що потягнуло за собою накладення адміністративно-господарського штрафу.

23.05.2025, 29.05.2025 та 13.06.2025 головуюча суддя перебувала на періодичному навчанні, з 07.07.2025 по 25.07.2025 та з 05.08.2025 по 25.08.2025 - у відпустці.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.12.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ "Дельфін" було укладено договір позички автомобіля б/н, згідно п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, позичкодавець зобов`язується передати безоплатно користувачеві у строкове користування, а користувач зобов`язується прийняти у строкове користування автомобіль марки ТАТА LPT 613, номерний знак НОМЕР_1 , та зобов`язується нести експлуатаційні витрати по утриманню автомобіля. Позикодавець передає користувачу автомобіль у користування строком до 31.12.2025 (п.3.1. договору).

01.07.2024 між ОСОБА_2 та ТОВ "Дельфін" було укладено договір позички автомобіля б/н, згідно п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, позичкодавець зобов`язується передати безоплатно користувачеві у строкове користування, а користувач зобов`язується прийняти у строкове користування автомобіль марки ТАТА LPT 613, номерний знак НОМЕР_2 , та зобов`язується нести експлуатаційні витрати по утриманню автомобіля. Позикодавець передає користувачу автомобіль у користування строком до 31.12.2025 (п.3.1. договору).

Посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, на підставі направлення від 07.02.2025 №002504 та щотижневого графіка проведення перевірок від 07.02.2025, у період із 10.02.2025 - 16.02.2025 здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі).

10.02.2025 о 16:25 год на а/д М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 268 км під час рейдової перевірки співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області зупинений транспортний засіб марки ТАТА LPT 613, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 , за результатами якої cкладений акт перевірки від 10.02.2025 №060506.

17.02.2025 о 16:50 год на а/д М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський під час рейдової перевірки співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області зупинений транспортний засіб марки ТАТА LPT 613, державний реєстраційний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_5 , за результатами якої cкладений акт перевірки від 17.02.2025 №060730.

В актах перевірки від 10.02.2025 №060506 та від 17.02.2025 №060730 зазначено, що під час перевірки встановлено порушення ст.34 та ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", наказу МТУ від 14.10.1997 №363, наказу МТУ від 24.06.2010 №385, оскільки під час перевезення вантажу перевізник не забезпечив водія товарно-транспортною накладною на вантаж, а також, транспортний засіб не обладнаний діючим та повіреним тахографом, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, у тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" абз.3 ч.1 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону.

Вказані перевезення здійснювалися ТОВ "Дельфін", що не заперечується позивачем по справі.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про порушення, вказані в акті від від 10.02.2025 №060506 та від 17.02.2025 №060730, здійснювалось за місцем знаходження товариства, тобто відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті. 10.02.2025 №060506 та від 17.02.2025 №060730, здійснювалось за місцем знаходження товариства, тобто відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи листів відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області від 06.03.2025 №21286/26/24-25 та від 17.03.2025 №24491/26/24-25, надісланих на адресу позивача, розгляд справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, вчинених при надані послуг з перевезень вантажів, був призначений на 08.04.2025 в період з 10:00 до 12:00.

За результатами розгляду справ про порушення законодавства про вимог законодавства про автомобільний транспорт, вчинене при надані послуг з перевезень вантажів, відділ державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті виніс постанови від 08.04.2025 №089533 та №089534, якими, на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосував до товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін" адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 гривень за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись з прийнятими постановами про накладення адміністративно-господарського штрафу та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

В силу частини 7 статті 6 Закону №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.

Приписами частини 14 статті 6 Закону №2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з частинами 1-2 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 48 Закону №2344-III при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.

Також, наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників (далі - Правила перевезень вантажів).

Пунктом 11.1. розділу 11 "Правила оформлення документів на перевезення" цих Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Оформлення товарно-транспортної накладної в електронній формі (далі - е-ТТН) здійснюється відповідно до абзацу 4 цього пункту. Е-ТТН підписується за допомогою електронного підпису (далі - ЕП) водія та/або експедитора, відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача. Створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання, знищення е-ТТН здійснюється відповідно до Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги". Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною. У разі оформлення е-ТТН супровідні документи також додаються в електронній формі. У разі оформлення товарно-транспортної накладної у паперовій формі супровідні документи додаються в паперовій формі за підписом відповідальних осіб.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля (підпункт 11.2 розділу 11 Правил перевезення вантажів) .

Статтею 49 Закону № 2344-III передбачено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Відповідно до статті 53 Закону №2344-III передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

При цьому, відповідно до ст.18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1567).

В силу пунктів 21-22 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Приписами пункту 25 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, за матеріалами справи позивачем не заперечується відсутність у водіїв автомобіля марки ТАТА LPT 613, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки ТАТА LPT 613, державний реєстраційний знак НОМЕР_4 протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу під час проведення перевірки та товарно-транспортних накладних.

Спірним питанням у межах даних правовідносин позивач визначає те, що товариство з обмеженою відповідальністю "Дельфін" не надавало послуги з перевезення вантажів, а лише перевозило свій вантаж для себе, воно не набуває статусу автомобільного перевізника, а отже, не є належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності.

З приводу таких доводів позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серед видів діяльності позивача з-поміж іншого зазначено - 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Відповідно до даних Державної служби статистики України, код 49.41. включає в себе усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом: перевезення лісоматеріалів, перевезення великогабаритних вантажів, рефрижераторні перевезення, перевезення великовагових вантажів, перевезення непакованих вантажів (навалом або наливом), включаючи перевезення автоцистернами, у т. ч. збирання молока на фермах, перевезення автомобілів, перевезення відходів і брухту без діяльності щодо їх збирання або утилізації.

Цей клас також включає: оренду вантажних автомобілів з водієм, вантажні перевезення транспортними засобами з використанням людської або тваринної сили, надання послуг водія без власного вантажного автотранспортного засобу.

На підставі вищенаведеного, суд констатує, що у ТОВ "Дельфін" серед його видів економічної діяльності наявний такий вид як перевезення вантажів.

07.09.2005 Верховною Радою України прийнято Закон України від №2819-ІV "Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)" (норми якого набрали чинності з 11.10.2005 (далі - Закон №2819-ІV)), згідно з яким Україна приєдналася до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 01.07.1970 в м.Женева.

На виконання вимог Закону №2819-ІV було прийнято низку нормативно-правових актів, зокрема, 11.07.2007 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №914 "Про виконання Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)", якою, зокрема, Міністерство транспорту і зв`язку визначено органом, що забезпечує надання інформації з питань обладнання транспортних засобів, які призначаються для міжнародних автомобільних перевезень (далі - транспортні засоби), контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. Також, разом з іншими суб`єктами владних повноважень указане Міністерство було зобов`язане визначити вимоги, яким повинні відповідати ці прилади, а також порядок їх використання, а також розробити і подати у двомісячний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо обладнання транспортних засобів такими приладами.

Надалі Міністерством транспорту та зв`язку розроблено та затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення № 340).

За правилами пункту 1.3 Інструкції №385 її положення поширюються на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Водночас, за визначенням, наведеним у пункті 1.4. Інструкції №385 перевізники - це суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції № 385, транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.

При цьому, відповідно до п.1.4 Інструкції № 385 терміни вживаються у такому значенні:

контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа, у тому числі смарт-тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом або смарт-тахографом;

у разі несправності або пошкодження тахографа інформує про це відповідну посадову особу автомобільного перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження тахографа, автомобільний перевізник повинен його відремонтувати в ПСТ до відправлення такого транспортного засобу в рейс.

Пунктом 1.1. Положення № 340 передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (пункт 1.3 Положення № 340). Вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (пункт 6.1. Положення №340).

За умовами пункту 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Водночас, пунктом 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 40, передбачено, що пункт 6.1. Положення № 340 (щодо обладнання вантажних автомобілів тахографами) набирає чинності з 01.06.2015.

Отже, з 01.06.2015 набула чинності вимога щодо наявності тахографа у транспортному засобі при виконанні внутрішніх перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн. У разі відсутності такого пристрою, водій повинен мати індивідуальну контрольну книжку водія.

На підставі системного аналізу норм законодавства, суд зазначає, що законодавцем ставиться вимога до перевізників щодо обладнання транспортних засобів тахографами незалежно від мети поїздки та наявності фінансової складової у такому перевезенні між перевізником та одержувачем вантажу, як помилково висновує позивач.

Суд наголошує, що в першу чергу законодавство у сфері дотримання безпечних правил дорожнього руху, забезпечення прав водія спрямоване на дисциплінування учасників дорожнього руху та збереження їх життя та здоров`я.

Відтак, ігнорування прямих законодавчих норм щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв не може виправдовуватись відсутністю договору перевезення на комерційній основі, або ж як у спірному випадку - перевезення свого вантажу для себе.

Оскільки позивач здійснював перевезення вантажів та під час рейдових перевірок виявлено відсутність у водіїв протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та товарно-транспортних накладних, відповідач правомірно прийняв постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08.04.2025 №089533 та №089534.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Часиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін".

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін" (вул. Льонкова,12, м.Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10025, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Антоновича,51, м. Київ, 03150, ) про визнання протиправними та скасування постанов, відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

02.09.25