Справа № 580/2619/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року справа № 580/2619/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алли Руденко, розглянувши у спрощеному позовному провадженні у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №580/2619/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Делікат Ритейл» в особі представника адвоката Чакалова Роміса Костянтиновича до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Делікат Ритейл» (далі позивач) в особі представника адвоката Чакалова Роміса Костянтиновича (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у Черкаській області, якими застосовано до ТОВ «Делікат Ритейл» штрафні санкції на загальну суму 1 003 008 грн 34 коп, всього 103 податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №580/7549/24, вирішено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Ухвалою від 12.03.2025 суд роз`єднав позовні вимоги в адміністративній справі № 580/7549/24, виділивши у самостійне провадження позовні вимоги, зокрема, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

№ 5459/23-00-09-01 від 29.04.2024 сума штрафу 1 020 грн,

№ 5387/23-00-09-01 від 29.04.2024 сума штрафу 6 800 грн,

№ 5559/23-00-09-01 від 30.04.2024 сума штрафу 30 700 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.03.2025 на підставі ухвали від 12.03.2025 № 580/7549/24 виділено в самостійне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер судової справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Делікат Ритейл до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування зазначених податкових повідомлень-рішень №580/2619/25.

Ухвалою суду від 12.03.2025 справа №580/2619/25 суддею Руденко А. прийнята до провадження.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено фактичну перевірку за місцем проведення господарської діяльності товариства щодо контролю за дотриманням вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, цільового використання спирту етилового платниками податків, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відображення та правильності обрахунку акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження підакцизних товарів за місцем проведення фактичної діяльності за період з 28.03.2021 по 27.03.2024, за результатами якого складено акт перевірки №3237/23-00-09-01-16/42908375 від 28.03.2024 (далі акт перевірки).

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за ненадання документів на запит посадових осіб відповідача ( 1020 грн); за реалізацію алкогольних напоїв під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області (штраф 6800 грн);за реалізацію алкогольної продукції з марками акцизного податку, які мають однакові реквізити (вид марки, серія, номер, місяць виготовлення марки) (штраф 30 700 грн.)

Заперечуючи застосування штрафних санкцій позивач посилається на порушення порядку призначення та проведення фактичних перевірок, а саме:

- відсутність підстав для проведення фактичної перевірки, оскільки в наказі на проведення фактичної перевірки, призначеної на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.5 ст. 80 ПК України, відсутні посилання на конкретні (фактичні) підстави її призначення, не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності операцій та яких саме. Вказане порушення призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню незаконним та скасуванню;

- недотримання відповідачем вимог до форми та змісту акта перевірки, оскільки висновки перевірки зроблені не за фактами порушень під час здійснення розрахункових операцій, а на підставі аналізу систем та баз даних, які є в розпорядженні контролюючого органу, а саме: бази даних АІС «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій»; проведення відповідачем за своєю суттю не фактичної, а камеральної перевірки, оскільки згідно акту перевірки наведені порушення встановлено згідно баз даних контролюючого органу; дані СОД РРО є інформаційною базою даних контролюючого органу, а доказом про вчинення порушення може бути лише наявність розрахункового документа.

Щодо суті встановлених порушень позивач стверджує, що не вчиняв порушення щодо маркування акцизних марок, оскільки наявність описаних у акті перевірки фактів реалізації алкогольних напоїв з марками акцизного податку, що повторюються, не може ототожнюватися з тим, що алкогольний напій є немаркованим в розумінні вимог пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України та пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251.

Щодо ненадання документів на запит посадових осіб відповідача, то перевіряючими було надано письмове звернення представнику позивача Чакалову Ромісу. У відповідь на запит позивач повідомив, що для надання відповіді потрібно ідентифікувати ПРРО/РРО щодо кожного фіскального чеку, оскільки в магазині встановлений не один РРО. Для того, щоб надати запитувані чеки за відсутності повних даних потрібно було приєднати спеціальну техніку до кожного фіскального касового апарату і вручну ввести реквізити кожного із запитуваних фіскальних чеків. Зважаючи на десятки касових апаратів за менш ніж добу це неможливо було зробити з урахуванням того, що перевірка проходила в 35 магазинах одночасно.

Враховуючи викладене позивач просить скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 03.04.2025, вказав, що головною підставою для проведення фактичної перевірки є здійснення функцій, визначених законодавством щодо порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також щодо здійснення контролю за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Також додатковою правовою підставою для проведення перевірки є підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме: інформація від Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області та лист ДПС України, яким доведено до опрацювання суб`єктів господарської діяльності.

Крім цього позивачем допущені посадові особи відповідача до проведення перевірки та докази непред`явлення або ненадання платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) документів, встановлених п. 81.1 ст. 81 ПК України, відсутні.

Також за результатами аналізу бази даних АІС «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» встановлено, що ТОВ "Делікат Ритейл" здійснювало реалізацію алкогольної продукції з марками акцизного податку, які мають однакові реквізити (вид марки, серія, номер, місяць виготовлення марки), тобто немаркованої алкогольної продукції.

Згідно абз. 20 ч. 2 ст. Закону № 481 за вказане порушення застосовується штраф у розмірі 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 грн.

Відповідно до наданого заперечення на акт перевірки ТОВ "Делікат Ритейл" не надало належним чином завірених копій підтверджуючих документів, які б могли спростувати факти, зазначені в акті фактичної перевірки.

Щодо правомірності застосування інформації, яка міститься в СОД РРО, то СОД РРО це інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

Згідно підпункту 72.1.1.4 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація від платників податків зокрема, про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів.

Крім того, відповідно до п. 83.1 ст. 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, у тому числі податкова інформація.

Отже під час проведення перевірок відповідач має право використання податкової інформації, яка міститься в СОД РРО.

Щодо ненадання документів під час проведення перевірки, то згідно п. 85.2 ст. 85 та п. 121.1 ст. 121 ПК України обов`язок надання документів виникає у платника податків після початку перевірки. При цьому неподання або несвоєчасне подання до контролюючого органу документів при здійсненні податкового контролю має наслідком застосування до платника податків відповідальності у вигляді штрафу.

Враховуючи зазначене просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

На підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального наказом Головного у правління ДПС у Черкаській області від 15.03.2024 №648-п була призначена фактична перевірка ТОВ «Делікат Ритейл» за адресою: м. Черкаси, вул. Університетська, 25.

На підставі наказу від 15.03.2024 №648-п та направлень на проведення перевірки №1100//23-00-09-01-15, №1093/23-00-09-01-15 від 18.03.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області була проведена фактична перевірка ТОВ «Делікат Ритейл» за місцем фактичного проведення діяльності за адресою: м. Черкаси, вул. Університетська, 25 за період діяльності з 28.03.2021 по 27.03.2024,

Після початку фактичної перевірки відповідачем наданий запит позивачу від 26.03.2024 про надання фіскальних чеків.

27.03.2024 ТОВ «Делікат Ритейл» листом б/н повідомив ГУ ДПС у Черкаській області про неможливість надання відповіді на запит від 26.03.2024 у зв`язку з недостатністю інформації щодо фіскальних чеків, яка вказана у запиті, враховуючи, що в магазині встановлено не один РРО, а тому для можливості надання відповіді на запит необхідно ідентифікувати ПРРО/РРО щодо кожного фіскального чеку, з якого такий був роздрукований, та повний номер фіскального чеку.

За результатами перевірки відповідачем був складений акт перевірки від 28.03.2024 №3237/23-00-09-01-16/42908375 (далі акт перевірки), яким встановлено, що згідно бази даних АІС «Податковий блок», підсистеми "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» за адресою м. Черкаси, вул. Університетська, 25 фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій № ТОВ «Делікат Ритейл» здійснювало реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області, яка була передбачена наказом Черкаської обласної військової адміністрації від 31.10.2022 №16. Перелік фіскальних чеків зазначений у акті перевірки, всього 8 операцій.

За результатами аналізу бази даних АІС «Податковий блок» підсистеми «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» встановлено, що за адресою м. Черкаси, вул. Університетська, 25 фіскальні номера реєстраторів розрахункових операцій №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № «Делікат Ритейл» здійснювало реалізацію алкогольної продукції з марками акцизного податку, які мають однакові реквізити (вид, марки, серія, номер, місяць виготовлення марки). Перелік акцизних марок, дата і час операцій та фіскальні номери чеків зазначені у акті перевірки, всього 86 операцій.

Також перевіряючими ГУ ДПС у Черкаській області представнику ТОВ «Делікат Ритейл» Чакалову Ромісу надано письмове звернення про надання документів від 26.03.2024. станом на 27.03.2024 документи, зазначені у письмовому зверненні, до перевірки не надані.

За висновком перевірки порушено:

- ч. 10 ст. 153 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №481/95-ВР);

- ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв, які відповідно до п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані;

- п. 85.2 ст. 85 ПК України.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ 5459/23-00-09-01 від 29.04.2024, яким за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, а саме: ненадання документів на звернення від 26.03.2024 на підставі п. 121.1 ст. 121 ПК України застосовано штраф у сумі 1 020 грн;

№ 5387/23-00-09-01 від 29.04.2024, яким за порушення ч. 10 ст. 153 Закону №481/95-ВР, а саме: реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 року з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області, яка була передбачена наказом Черкаської обласної державної адміністрації від 31.10.2022 №16, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф у сумі 6 800 грн;

№ 5559/23-00-09-01 від 30.04.2024, яким за порушення ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв, які відповідно до п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані, на підставі абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф у сумі 30 700 грн.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення до ДПС України, проте рішенням від 02.07.2024 за №20149/6/99-00-06-03-02-06 у задоволенні скарги було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини врегульовані Податковим кодексом України, Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин) та прийнятими на його виконання нормативними актами.

Згідно підпункту 191.1.14 пункту 191.1 статті 191 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Також згідно підпункту 191.1.18 пункту 191.1 статті 191 ПК України контролюючі органи організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями, пачках (упаковках) тютюнових виробів, ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання і реалізації.

Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги ), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до пункту 61.1статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п. 75.1.3 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки та за наявності підстав для проведення фактичної перевірки.

Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України підставами проведення перевірки є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Судом встановлено, що наказом від 15.03.2024 №648-п Головного управління ДПС у Черкаській області була призначена фактична перевірка ТОВ «Делікат Ритейл» зп адресою: м. Черкаси, вул. Університетська, 25 .

Правовими підставами для призначення фактичної перевірки у вказаному наказі зазначені підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України та ст. 16 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», мета перевірки - контроль за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального.

На підтвердження фактичних підстав для призначення фактичної перевірки позивача відповідач надав до суду копію листа ДПС України від 19.06.2023 №14149/7/99-00-09-02-01-07 від 19.06.2023, яким ДПС України повідомила, що в ході аналізу та співставлення інформації щодо відображення у фіскальних чеках інформації щодо зазначення номерів та серій марок акцизного податку встановлено, що окремими суб`єктами господарської діяльності, що здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними напоями, не дотримуються вимоги нормативно-правових актів, які регулюють зазначене питання, та доручено відповідно до вимог Закону №481/95-ВР здійснити заходи щодо проведення фактичних перевірок.

Також листом №5368/7/99-00-09-02-01-07 від 28.02.2024 в доповнення до листа ДПС України від 19.06.2023 №14149/7/99-00-09-02-01-07 від 19.06.2023 ДПС України направила інформацію щодо відображення у фіскальних чеках відомостей щодо зазначених номерів та серій марок при здійсненні окремими суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольними напоями та доручила відпрацювати вказану інформацію і надати звіт.

На виконання вказівок ДПС України згідно вказаних листів відповідачем було прийнято управлінське рішення, а саме: на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Черкаській області направлена доповідна записка №366/23-00-09-01-01 від 15.03.2024 про проведення фактичних перевірок ТОВ «Делікат Ритейл», на підставі якої і був прийнятий наказ від 15.03.2024 №648-п.

Надаючи оцінку вказаним доказам суд зазначає, що у питанні застосування пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України практика Верховного Суду є сформованою і усталеною і полягає в тому, що ця норма містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Також Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював у своїй постанові від 26 березня 2024 року у справі № 420/9909/23 сформулював правовий висновок, згідно з яким у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Проаналізувавши надані докази, врахувавши правові норми та правові позиції Верховного Суду суд дійшов висновку, що фактичними підставами проведення фактичної перевірки позивача згідно наказу від 15.03.2024 №648-п як інформація, отримана від ДПС України, так і безпосереднє виконання функцій контролю за дотриманням позивачем вимоги нормативно-правових актів, які регулюють реалізацію алкогольних напоїв у роздрібній торгівлі.

При цьому відсутність у наказі від 15.03.2024 №648-п фактичних підстав призначення фактичної перевірки не суперечить вимогам п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та правовим позиціям Верховного Суду.

За вказаних обставин фактична перевірка була призначена відповідно до вимог закону, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Щодо використання відповідачем інформації із системи СОД РРО суд зазначає наступне.

Відповідно до підпунктів 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п.п.14.1.278 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу, система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів

Користувачам-покупцям (споживачам) через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 421 Податкового кодексу, забезпечується можливість контролю справжності та достовірності розрахункових документів, що зберігаються в СОД РРО.

Порядок функціонування СОД РРО визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно ст. 20 ПК України податкові органи мають право проводити у визначеному законодавством порядку перевірку показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та із своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, виконанням законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Наказом Міністерства фінансів від 08.10.2012 №1057 зі змінами та доповненнями затверджено Вимоги щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій, програмних реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних, Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України, Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до вимог щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій, програмних реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних, технологія зберігання і збору даних РРО для ДПС (далі - технологія) - розроблена Національним банком технологія, погоджена ДПС. Технологія призначена для використання у системі зберігання і збору даних РРО для ДПС. Технологія дає змогу у захищеному вигляді зберігати у реєстраторах розрахункових операцій (РРО) електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, що створені РРО, виявляти ознаки знищення або підміни зазначених електронних копій, передавати ці електронні копії каналами зв`язку до Системи обліку даних РРО та визначені команди і конфігураційні дані від Системи обліку даних РРО до РРО.

Порядком функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій встановлюється механізм функціонування СОД РРО щодо отримання від РРО та програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі - ПРРО) визначених законодавством даних та збереження таких даних у базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи Державної податкової служби України.

Згідно вказаному Порядку СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

Згідно підпункту 72.1.1.4 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація від платників податків зокрема, про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів.

Згідно абзацу 31 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» терміни "система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій" і "контролюючий орган" для цілей цього Закону вживаються у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі РРО) та/або програмних РРО (далі ПРРО) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями (далі Закон №265) та Кодексом, дія яких поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Фіскальний сервер контролюючого органу - програмно-технічний комплекс, через який реалізується фіскальна функція та який здійснює реєстрацію програмних реєстраторів розрахункових операцій, електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків, збереження даних щодо проведеної розрахункової операції у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, обробки та надання доступу до інформації про розрахункові операції, проведені з використанням програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також інтеграцію з програмними реєстраторами розрахункових операцій через програмний інтерфейс (АРІ), розміщений у відкритому вільному доступі.

Відповідно до п. 7 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані. Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, на базі технології, розробленої Національним банком України, або з використанням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної позначки часу з дотриманням вимог Закону України "Про електронні довірчі послуги" та/або інших дозволених в Україні засобів захисту інформації, передбачених законодавством.

При цьому застосування удосконаленого електронного підпису та/або удосконаленої електронної печатки є достатнім для застосування в програмних реєстраторах розрахункових операцій.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у справі №280/6832/23 у постанові від 09.09.2024року, інформація, яка зберігається в СОД РРО, відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

Відповідно до п. 83.1 ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, у тому числі податкова інформація.

Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.

При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідач в межах цієї справи під час проведення фактичної перевірки мав правову можливість використовувати податкову інформацію, яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки серії та номеру марок акцизного податку на алкогольні напої, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій, проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.

При цьому суд наголошує, що усі сумніви, які можливо були у позивача щодо достовірності відповідних документів - фіскальних чеків із зазначенням в них обов`язкових реквізитів, а саме зазначення серії та номерів марок акцизного податку, повинні були спростовані саме позивачем, якщо він ставив під сумнів та заперечував проти цього шляхом надання роздрукованих своїх чеків.

Судом встановлено, що за даними СОД РРО, а саме: АІС «Податковий блок», підсистема "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій», встановлено реалізацію позивачем за місцем здійснення господарської діяльності за адресою м. Черкаси, вул. Університетська, 25, фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій реєстратора розрахункових операцій № ТОВ «Делікат Ритейл» здійснювало реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області, яка була передбачена наказом Черкаської обласної військової адміністрації від 31.10.2022 №16. Перелік фіскальних чеків зазначений у акті перевірки, всього 8 операцій.

Також згідно бази даних АІС «Податковий блок» підсистеми «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» за адресою м. Черкаси, вул. Університетська, 25 фіскальні номера реєстраторів розрахункових операцій №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № «Делікат Ритейл» здійснювало реалізацію алкогольної продукції з марками акцизного податку, які мають однакові реквізити (вид, марки, серія, номер, місяць виготовлення марки). Перелік акцизних марок, дата і час операцій та фіскальні номери чеків зазначені у акті перевірки, всього 86 операцій.

Окрім цього відповідач на підтвердження цих операцій надав копії фіскальних чеків, роздрукованих із СОД РРО, у яких акцизні марки мають однакові серії та номери.

Водночас позивач ні до заперечень на акт перевірки, ні до суду не надав копії фіскальних чеків, які б спростували встановлені порушення.

За вказаних обставин доводи позивача про неможливість використання у якості доказів податкової інформації, отриманої із СОД РРО на підтвердження зазначених порушень, є необгрунтованими.

Щодо порушення позивачем ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв, які відповідно до п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.п.14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до пункту 226.2 статті 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України (пункт 226.5 статті 226 ПК України).

Згідно з п. 226.7 ст. 226 Кодексу кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Відповідно до пункту 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 (далі Положення №1251) на кожну марку наносяться такі реквізити:

марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих-код).

слова «Україна», «МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ»;

позначення виду марки, що складається із слів та літер «алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)» - «АВ ЛГП», «алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)» - «АВ ВП», «алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)» - «АІ ЛГП», «алкоголь імпортний (виноробна продукція)»;

індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) через скісну риску, сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв;

реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв). Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки.

Відповідно до пункту 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

За змістом вказаних приписів кожна марка акцизного податку повинна мати окремі серію із чотирьох літер і шестизначний номер.

Судом встановлено, що згідно бази даних АІС «Податковий блок» підсистеми «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» за адресою м. Черкаси, вул. Університетська, 25 фіскальні номера реєстраторів розрахункових операцій №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № «Делікат Ритейл» здійснювало реалізацію алкогольної продукції з марками акцизного податку, які мають однакові реквізити (вид, марки, серія, номер, місяць виготовлення марки). Перелік акцизних марок, дата і час операцій та фіскальні номери чеків зазначені у акті перевірки, всього 86 операцій.

Відповідач на підтвердження цих операцій надав копії фіскальних чеків, роздрукованих із СОД РРО, у яких акцизні марки мають однакові серії та номери.

Отже наявність однакових серій і номерів акцизних марок свідчить про те, що алкогольна продукція маркована з відхиленням від Положення №1251, у зв`язку з чим позивачем допущено порушення ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв, які відповідно до п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону №481/95-ВР) за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно абзацу двадцятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень

Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону (п. 228.9. ст. 228 ПК України).

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано порушення ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв, які відповідно до п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані, а тому наявні підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР.

Отже застосування штрафу у розмірі 30 700 грн за податковим повідомленням-рішенням № 5559/23-00-09-01 від 30.04.2024 за порушення ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР в частині реалізації алкогольних напоїв, які відповідно до п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані, є обгрунтованим.

Щодо порушення позивачем п. 85.2 ст. 85 ПК України, а саме: ненадання документів під час проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Абзацом першим пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, після початку проведення перевірки у позивача виникає обов`язок надання контролюючому органу інформації та її документального підтвердження з питань в межах предмету перевірки. При цьому неподання або несвоєчасне подання до контролюючого органу документів при здійсненні податкового контролю має наслідком застосування до платника податків відповідальності у вигляді штрафу.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №0840/3758/18 та у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №360/2657/20.

Сторонами визнаються ті обставини, що відповідач після початку фактичної перевірки надав представнику позивача Чакалову Ромісу письмове звернення про надання фіскальних чеків від 26.03.2024, проте фіскальні чеки до перевірки не були надані.

Заперечуючи застосування штрафу у розмірі 1020 грн за ненадання фіскальних чеків до перевірки позивач посилається на неможливість їх надання, оскільки відповідачем не надана інформація для ідентифікації ПРРО/РРО щодо кожного фіскального чеку, Для того, щоб надати запитувані чеки за відсутності повних даних потрібно було приєднати спеціальну техніку до кожного фіскального касового апарату і вручну ввести реквізити кожного із запитуваних фіскальних чеків. Зважаючи на десятки касових апаратів, за менш ніж добу це неможливо було зробити з урахуванням того, що перевірка проходила в 35 магазинах одночасно.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контрольна стрічка - це: а) копії розрахункових документів, послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній формі.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані створювати контрольні стрічки у паперовій та/або електронній формі і забезпечувати їх зберігання: на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) - протягом трьох років; на програмних реєстраторах розрахункових операцій у разі здійснення розрахункових операцій у режимі офлайн відповідно до цього Закону - до моменту передачі електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків до фіскального сервера контролюючого органу.

Як вбачається із запиту позивачу було запропоновано надати фіскальні чеки за період перевірки, проте позивач не надав їх відповідачу, та неможливість їх надання не довів, також не скористався наданим йому правом та не надав відповідачу копії фіскальних чеків при поданні заперечень на акт перевірки.

Отже відповідачем доведено порушення позивачем п. 85.2 ст. 85 ПК України, а саме: ненадання документів під час проведення перевірки.

Згідно п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Отже податкове повідомлення-рішення № 5459/23-00-09-01 від 29.04.2024, яким за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, застосовано штраф у сумі 1 020 грн, прийнято за наявності законних підстав.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 5387/23-00-09-01 від 29.04.2024, яким за порушення ч. 10 ст. 153 Закону №481/95-ВР, а саме: реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій під час дії заборони на реалізацію алкогольних напоїв (період з 31.10.2022 року з 21.00 до 10.00) на території Черкаської області, яка була передбачена наказом Черкаської обласної державної адміністрації від 31.10.2022 №16, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф у сумі 6 800 грн, то позивач вказане порушення не заперечує, а інші обставини, наведені позивачем як підстави його скасування, не знайшли свого підтвердження. Отже вказане податкове повідомлення-рішення також не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин.

Дії відповідача є такими, що відповідають вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Враховуючи, що відповідачем доведені порушення, встановлені при проведенні фактичної перевірки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29 серпня 2025 року.

Суддя Алла РУДЕНКО