Справа № 420/29006/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Василяка Д.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за участю третьої особи ОСОБА_2 в якому позивач просить суд: визнати неправомірними дії Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22.04.2021р. по справі № 2-705/11 (провадження № 22-ц/813/2214/21) у виконавчому провадженні № 66101742 у період дії ухвали Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03.08.2021р. по справі № 2-705/11, тобто з 03.08.2021р. по 05.08.2025р.; скасувати постанову Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.05.2023р. про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені № 66101742 та усі постанови, прийняті у виконавчому провадженні № 66101742 у період дії ухвали Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03.08.2021р. по справі № 2-705/11, тобто з 03.08.2021р. по 05.08.2025р., зокрема: постанову від 24.05.2023р. про поновлення вчинення виконавчих дій; постанову від 25.05.2023р. про накладення штрафу; про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні; постанову від 21.08.2023р. про накладення штрафу; постанову від 16.05.2024р. про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні; постанову від 15.10.2024р. про утворення виконавчої групи.

Частинами 1, 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до приписів статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. При цьому, публічно-правовий спір, за визначенням наведеним у цій же нормі, це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Як встановлено частиною 1 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких, зокрема, виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, якщо закон встановлює інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі № 814/1727/16 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні. Спірні питання які виникають з певними учасниками виконавчого провадження, відносно рішень, дій чи бездіяльності держвиконавця, які ним вчиняються (не вчиняються) на виконання судового рішення, може бути оскаржено такими особами лише до того суду, який видав такий виконавчий документ. Така юрисдикційна визначеність суду стосовно розгляду спору пов`язаного з таким виконавчим провадженням, є безумовною та виключною підсудністю.

Відтак, за загальним правилом сторона виконавчого провадження може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист. Разом із цим інші учасники виконавчого провадження можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби до адміністративного суду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2019 у справі № 808/8368/15.

Предметом оскарження позивачем є постанови Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.05.2023р. про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені № 66101742 та усі постанови, прийняті у виконавчому провадженні № 66101742 у період дії ухвали Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03.08.2021р. по справі № 2-705/11, тобто з 03.08.2021р. по 05.08.2025р., зокрема: постанова від 24.05.2023р. про поновлення вчинення виконавчих дій; постанова від 25.05.2023р. про накладення штрафу; про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні; постанова від 21.08.2023р. про накладення штрафу; постанова від 16.05.2024р. про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні; постанова від 15.10.2024р. про утворення виконавчої групи, винесені при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-705/11, виданого 23.06.2021 року на виконання постанови Одеського апеляційного суду.

Як передбачено частиною 1 статті 447-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини 1 статті ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виходячи з системного аналізу частини 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, які супроводжують процес виконання наступних рішень: 1) рішень інших органів (посадових осіб) (наприклад, виконавчих написів нотаріуса); 2) постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору; постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів. Тобто, безпосередньо до адміністративного суду, згідно частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" можуть бути оскаржені: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій лише у тому разі, коли вони винесені у межах виконавчого провадження з приводу виконання рішень інших органів (посадових осіб), але не судових рішень; рішення, дії, бездіяльність державного виконавця щодо безпосереднього виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій як виконавчих документів, прийнятих у виконавчому провадженні щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Згідно з п.1 ч.1ст.170 КАС Українисуддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Виходячи з наведених вище норм КАС України, ЦПК України та Закону №1404-VIII, беручи до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.06.2025 року, суд дійшов висновку, що позов в частині позовних вимог про скасування постанови Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.05.2023р. про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені № 66101742; про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні; постанова від 16.05.2024р. про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадження; постанова від 15.10.2024р. про утворення виконавчої групи, винесені при виконанні виконавчого документа, виданого Одеським апеляційним судом на виконання судового рішення, не повинен розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про скасування постанови Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.05.2023р. про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені № 66101742; про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні; постанова від 16.05.2024р. про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадження; постанова від 15.10.2024р. оскільки справа у вказаній частині вимог не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 170, 241, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про скасування постанови Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.05.2023р. про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені № 66101742; про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні; постанова від 16.05.2024р. про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадження; постанова від 15.10.2024р.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи в цій частині позовних віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.К.Василяка