Справа № 160/27344/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27344/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року

у справі №160/27344/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСфера»

до Київської митниці

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АСфера» звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської митниці в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці №UА100000/2024/000080/2 від 17.04.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці №UА100060/2024/000308 від 17.04.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем з метою митного оформлення товару подано митну декларацію, в якій визначив митну вартість товару за ціною договору/контракту, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі). На підтвердження заявленої вартості товару декларант надав митному органу документи, визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Відповідач протиправно відмовив позивачу у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Суд виходив з того, що відповідач під час розгляду справи не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. З цих підстав, суд першої інстанції вказав на те, що митний орган безпідставно визначив митну вартість за іншим методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару. При цьому, суд зазначив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації, наявній в інформаційних базах митниці, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати суду як таке, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач наполягає на тому, що позивачем до митного оформлення надано документи, на підставі яких неможливо достовірно стверджувати про правильність визначення митної вартості товару, отже, митниця не мала достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю заявленою позивачем. У зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою митниці послідовно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач вважає, що суд першої інстанції не врахував наявність розбіжностей в документах, наданих на підтвердження митної вартості, а також наявність у митниці інформації щодо раніш розмитнених подібних товарів, яку і було застосовано при коригуванні митної вартості. Вказуючи на те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, відповідач, з посиланням на обставини, які встановлені під час митного контролю та яким, на його думку, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, зазначив про правомірність оскарженого у межах цієї справи рішення митного органу.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване, вказуючи про безпідставність доводів скаржника.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи справи, 14.08.2023 між Ningbo Synagroehem Co. Ltd. (Китай) продавцем та ТОВ «АСфера» (покупцем) укладено контракт № NSA/AS-2023/2-37.

Додатковими угодами №№ 2, 3 від 07.11.2023 до Контракту сторонами погоджені найменування, кількість, ціну, вартість, якість та інші показники товару, а також строки та умови поставки товару.

Додатковою угодою № 4 від 07.11.2023 до Контракту сторонами внесені зміни до юридичних адрес та банківських реквізитів сторін.

Додатком № 1 від 03.01.2024 до Контракту сторонами внесені зміни до розділу 2 Контракту.

Додатками № 1 від 03.01.2024 до додаткових угод №№ 2, 3 від 07.11.2023 до Контракту сторонами внесені зміни до пункту 2 додаткових угод №№ 2, 3 від 07.11.2023 до Контракту.

Згідно умов Контракту, з урахуванням внесених до нього змін, Ningbo Synagroehem Со., Ltd. (Китай) - продавець зобов`язався поставити ТОВ «АСфера» (Україна) - покупцю товар, торгова назва - Стилет, КЕ (діюча речовина - клетодим, 120 г/л), у кількості 7200 л., загальною вартістю 21830,40 доларів США (USD), та товар, торгова назва - Дестрой, КС (діюча речовина - імідаклоприд, 250 г/л + лямбда-цигалотрин, 80 г/л), у кількості 7200 л., загальною вартістю 42638,40 доларів США (USD).

15.04.2024 TOB «АСфера» до Київської митниці подана митна декларація № 24UA35U0 від 15.04.2024 з метою митного оформлення обумовленого контрактом товару: торгова назва Стилет, КЕ (діюча речовина клетодим. 120 г/л), у кількості 7200 л., загальною вартістю 21830,40 доларів США (USD), та товару, торгова назва Дестрой, КС (діюча речовина імідаклоприд, 250 г/л + лямбда-цигалотрин, 80 г/л), у кількості 7200 л., загальною вартістю 42638,40 доларів США (USD). Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 Митного Кодексу України.

На підтвердження митної вартості товару підприємством разом із митною декларацією надано митному органу документи, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: Сертифікат якості від 10.12.2023, сертифікат якості від 12.12.2023, пакувальний лист б/н від 03.01.2024, рахунок-проформа SACUA231111 від 11.11.2023, рахунок-фактура (інвойс) SACUA231111 від 03.01.2024, коносамент MEDUGO160162 від 09.01.2024, накладна УМВС №31505835 від 31.03.2024, сертифікат про походження товару 24С3302А5385/00008 від 09.01.2024, банківський платіжний документ №2 від 05.01.2024, №5 від 17.11.2023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №035331 від 01.04.2024, №035332 від 01.04.2024, документ що підтверджує вартість перевезення №3054 від 01.04.2024, висновок про вартісні характеристики товару ДЗІ №3-1/410 від 04.04.2024, страховий поліс PYIE00002461 від 08.01.202, зовнішньоекономічний контракт № NSA/AS-2023/2-37 від 14.08.2023, додаткові угоди до зовнішньоекономічного контракту №2 від 07.11.2023, №3 від 07.11.2023, №4 від 07.11.2023, додаток№1 до додаткової угоди від 03.01.2024, додаток договір на передачу права №260 від 26.04.2023, договір про надання послуг митного брокеру №20/032024 від 20.03.2024, договір про перевезення №1534-Т/23 від 25.05.2023, дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також для обробленого ними насіннєвого матеріалу №А06532 від 14.03.2018, №06545 від 14.03.2018, разова перепустка №2288 від 11.04.2024, копія митної декларації країни відправлення №00094612 від 08.01.2024, №00094641 від 08.01.2024.

За результатами розгляду наданих декларантом документів встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та

відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Повідомленням від митниці декларанту до митної декларації № 24UA35U0 від 15.04.2024, декларанта повідомлено про такі, встановлені митницею, обставини:

1) у відповідності до п.2.2 зовнішньоекономічного контракту від 14.08.2023 № NSA/AS-2023/2-37 ціна та вартість товару включають в себе вартість пакування, маркування, митного оформлення Продавцем у місці відвантаження на судно, а також вартість надання сертифікату походження товару у країні покупця. Таке твердження суперечить задекларованих поставкам CIF Gdansk (Польща), згідно з яким до ціни товару мали б включатись витрати на транспортування товару до порту Гданська, а також витрати на страхування. Таким чином існує вірогідність не включення усіх складових митної вартості у ціні товару.

2) до митного оформлення надані банківські платіжні документи від 17.11.2023 № 5 та від 05.01.2024 № 2 без відповідних відміток банку. Таким чином підтвердити здійснення оплати за товар не вбачається можливим;

3) пунктом 2 договору на перевезення визначено, що організація послуг на перевезення здійснюється на підставі заявки, де серед іншого і визначається ціна за перевезення. Відповідна заявка до митного оформлення не надавалась. Додатково слід зазначити, що згідно пункту 4.3 договору на перевезення оплата послуг та робіт здійснюється у формі передоплати. Відповідні банківські платіжні документи до митного оформлення також не надавались;

4) надані декларантом копії митних декларацій країни-відправлення без врахування норм ст. 254 МКУ, що унеможливлює перевірку всіх даних, що в них зазначені.

Також митницею зазначено, що у митного органу наявна інформація щодо прийнятого Дніпровською митницею рішень про коригування митної вартості від 28.02.2024 № UA110000/2024/000007/2 та від 29.02.2024 № UA/000009/2 на аналогічний товар «Гербіцид Стилет» з рівнем митної вартості 5,9906 $/кг, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, відповідно до Пункту 2 Приміток та Додаткових положень до статті VII ГАТТ сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Виходячи з наведеного, митницею зроблений висновок, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Керуючись вимогами частин 2,3 cm. 53, ст. 54 МК України позивача повідомлено про необхідність надання наступних додаткових документів протягом 10 календарних для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за наявності): - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - рахунки з 3-ми особами; - договори з 3-ми особами; - транспортні документи (заявка, банківські платіжні документи) - копії митних декларацій країни-відправлення з урахуванням cт. 254 МКУ.

Листом від декларанта Вх. 16/04-01 від 16.04.2024 Київській митниці надані роз`яснення та додаткові документи, а також вказано, що декларант вважає, що подані ним документи містять усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, торгова назва Стилет, КЕ (діюча речовина клетодим, 120 г/л), у кількості 7200 л., загальною вартістю 21830.40 доларів США (USD), та товару, торгова назва - Дестрой, КС (діюча речовина - імідаклоприд, 250 г/л + лямбда-цигалотрин, 80 г/л), у кількості 7200 л., загальною вартістю 42638.40 доларів США (USD), а отже, підтверджують правильність визначення їхньої митної вартості.

Листом Вх. 17/04-01 від 17.04.2024 декларант повідомив Київську митницю про те, що декларантом відповідно до пункту 6 частини 2 статті 255 МК України надані усі наявні документи, які вимагалися митним органом, та звернувся з проханням завершити митний контроль та мигне оформлення вищевказаних товарів.

17.04.2024 митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2024/000080/2, згідно якому встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме:

1) у відповідності до п.2.2 зовнішньоекономічного контракту від 14.08.2023 № NSA/AS-2023/2-37 ціна та вартість товару включають в себе вартість пакування, маркування, митного оформлення Продавцем у місці відвантаження на судно, а також вартість надання сертифікату походження товару у країні Покупця. Таке твердження суперечить задекларованих поставкам CIF Gdansk (Польща), згідно з яким до ціни товару мали б включатись витрати на транспортування товару до порту Гданська, а також витрати на страхування. Таким чином існує вірогідність не включення усіх складових митної вартості у ціні товару.

2) до митного оформлення надані банківські платіжні документи від 17.11.2023 № 5 та від 05.01.2024 № 2 без відповідних відміток банку. Таким чином підтвердити здійснення оплати за товар не вбачається можливим;

3) пунктом 2 договору на перевезення визначено, що організація послуг на перевезення здійснюється на підставі Заявки, де серед іншого і визначається ціна за перевезення. Відповідна заявка до митного оформлення не надавалась. Додатково митницею зазначено, що згідно пункту 4.3 договору на перевезення оплата послуг та робіт здійснюється у формі передоплати. Відповідні банківські платіжні документи до митного оформлення також не надавались;

4) надані декларантом копії митних декларацій країни-відправлення без врахування норм ст. 254 МК України, що унеможливлює перевірку всіх даних, що в них зазначені.

У митного органу наявна інформація щодо прийнятого Київською митницею рішень про коригування митної вартості від 28.02.2024 № UA110000/2024/000007/2 та від 29.02.2024 № UA110000/2024/000009/2 на аналогічний товар «Гербіцид Стилет» з рівнем митної вартості 5,9906 $/кг, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ.

Таким чином, митним органом вказано, що відповідно до статті 58 МКУ з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Декларант надав документи не у повному обсязі. А надані додаткові документи не усувають усіх раніше встановлених невідповідностей та містять розбіжності, зокрема: Декларантом надано лист роз`яснення щодо невідповідності цін, визначених Дніпровською митницею у зв`язку із невірним розрахунком транспортних витрат, зроблених декларантом. Для підтвердження цієї позиції надано заяву на внесення змін від 06.03.2024 №1, адресовану керівнику Дніпровської митниці. Слід зазначити, що надана заява не містить відміток Дніпровської митниці із вхідним номером, а також відсутня відповідь Дніпровської митниці на вищезгадану заяву.

Додатково зазначено, що при прийнятті рішень про коригування митної вартості Дніпровською митницею використана інформація щодо оформлення аналогічного товару «Гербіцид Стилет» у Київській митниці за МД від 01.02.2023 № UA100100/2023/422059 за основним методом визначення митної вартості на рівні 5,9906 дол/кг.

Посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МК України. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 26 - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст. ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч.2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2Ґ - резервного методу. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару - раніше визначена митна вартість на аналогічний товар, митне оформлення яких проведене за МД від 28.02.2024 № 24UA01U6 та від 29.02.2024 № 24UA56U4 (Гербіцид системної дії для знищення однорічних та багаторічних злакових бур`янів у посівах цукрового буряку, соняшнику, сої та ріпаку: Гербіцид Стилет, КЕ (TM STYLET, ЕС), (діюча речовина "Клетодим 120 г/л")), що імпортувався на ідентичних умовах поставки CIF Gdansk (Польща) загальним об`ємом партії 7200 л та 14200 л відповідно. Вартість товару згідно джерела - 5,9906 дол США/кг.

Таким чином, митна вартість товару визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

Також, 17.04.2024 митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2024/000308, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку із прийняттям 17.04.2024 рішенням про коригування митної вартості № UA100000/2024/000080/2, та запропоновано декларанту подати нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості.

Товари, які надійшли на адресу ТОВ «АСфера», випущені у вільний обіг за митною декларацією № 24UA66IJ5 від 17.04.2024 за умови сплати митних платежів, згідно з митною вартістю, визначеною митним органом та надання гарантій відповідно до розділу X МК України в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України.

Не погодившись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.

За правилами ч.6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Виходячи з аналізу наведених норм, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, суть повноважень митного органу щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів полягає у перевірці правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які зазначені у документах, що відповідно до статті 53 Митного кодексу України підтверджують цю митну вартість.

Тобто виявлені митним органом розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 Митного кодексу України).

Згідно з пп.1-4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 Митного кодексу України.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

В спірному випадку підставою для коригування заявленої митної вартості товарів стала встановлена невідповідність задекларованого позивачем рівня митної вартості товарів відомостям щодо рівня митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, а також відсутність у поданих до митного оформлення документів всіх необхідних даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та наявність розбіжностей в поданих до митного оформлення документах.

За визначенням, наведеним у статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 Митного кодексу України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до ч.1 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України).

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України №250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Отже, митний орган наділений повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності законодавчо встановлених обмежень для визначення митної вартості за ціною договору.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації (постанова Верховного Суду від 02.06.2015 у справі 21-498а15).

Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вбачається, що доводи, зазначені відповідачем в рішенні, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в поданих декларантом документах відсутні розбіжності або явні ознаки підробки, факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, виходив з того, що подані позивачем документи в повній мірі давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту).

Надаючи оцінку обставинам, які стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Так, щодо аргументів скаржника про ненадання документів стосовно такої складової митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд першої інстанції правильно звернув увагу на умови Контракту, розділ 4 якого визначає вимоги покупця до упаковки, якості та характеристик пакувальних матеріалів, зокрема і робіт пов`язаних з пакуванням товару, що входять до ціни та вартості та якості товару, як зазначено у п.2.2. Контракту, зокрема, у пунктах 4.1 та 4.2 визначено:

4.1. Товар повинен поставлятися в експортному пакуванні, яке забезпечує його цілісність та захист при навантажувальних та розвантажувальних роботах, транспортуванні, зберіганні та відповідати нормам заводу-виробника.

4.2. Пакування та маркування Товару повинні відповідати вимогам країни виробника та загальноприйнятим міжнародним нормам..

Тобто, за умовами Контракту вартість упаковки та роботи, пов`язаних із пакуванням, входять до ціни товару.

Отже, позиція митного органу щодо ненадання до митного оформлення документів стосовно вартості упаковки, робіт, пов`язаних із пакуванням, є безпідставною.

Стосовно доводів відповідача про те, що у експортній декларації країни відправлення зазначені умови поставки CIF, але не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Так, згідно умов поставки товару - CIF (згідно Міжнародних правил з тлумачення найбільш широко використовуваних торговельних термінів (умов) в галузі міжнародної торгівлі Інкотермс, в редакції 2020 року), А. 9. Перевірка - упаковка маркування.

Продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Згідно до митних декларацій №00094612 від 08.01.2024, №00094641 від 08.01.2024 країни відправлення, в яких чітко зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, адже, вказані саме географічні назви порту відправлення - порт Яншань, Китай та порт призначення Гданськ (Польша).

Стосовно посилань митного органу на відсутність заявок на здійснення перевезення вантажу. Так, в матеріалах справи наявний та долучений до митної декларації договір № 1534-Т/23 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 25.05.2023, укладений між ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» та ТОВ «АСфера».

Згідно з вказаним договором № 1534-Т/23 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 25.05.2023, укладеним між ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» та ТОВ «АСфера» є п. 3.1.2, відповідно до умов якого експедитор укладає від свого імені договори з портами, судноплавними компаніями, їх перевізниками, складами, агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, збереження вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів. А також має право укладати договори з брокерськими компаніями, щодо послуг митного оформлення вантажів. Проводить розрахунки з ними, сплачує мито, збори та інші обов`язкові платежі за рахунок коштів Клієнта.».

Суд апеляційної інстанції зауважує, що з огляду на укладений позивачем з договір про надання транспортно-експедиторських послуг, вбачається можливість залучення експедитором до перевезення вантажу третіх осіб, укладання договорів з ними та виставлення єдиного рахунку замовнику щодо оплати транспортно-експедиційних послуг. Наведене свідчить про відсутність жодних договірних та, відповідно, фінансових відносин між позивачем та третім особами, які залучались експедитором, тому обставини, на які посилається митниця, не є підставою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, оскільки в даному випадку відсутність заявок на здійснення перевезення вантажу не є свідченням неможливості підтвердити витрати на транспортування товару, враховуючи, що надані позивачем документи в повній мірі підтверджують витрати на транспортування товару і сумніви у митниці не викликають.

Таким чином, проаналізувавши підстави, з якими скаржник пов`язує наявність розбіжностей в поданих позивачем документах і відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а відповідно і визначені митним органом підстави для витребування додаткових документів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у спірному випадку не встановлено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідача щодо правильності визначення митної вартості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що у спірному випадку у митного органу не існувало правових підстав для здійснення коригування митної вартості.

При цьому, сам факт наявності в інформаційних базах іншої визнаної митної вартості товарів, як правильно зазначив суд першої інстанції, не може бути самостійно підставою для коригування митної вартості товарів, оскільки вказане не передбачено Митним кодексом України. Тобто, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, обставини, на які посилається відповідач, не можуть спростовувати правильність визначення митної вартості отриманого позивачем товару, тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року у справі №160/27344/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров