Справа № 580/2291/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року справа № 580/2291/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Янківської В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - Сененко К. (згідно ордеру),

представника відповідача Безпалого А.В. (за довіреністю),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державного рибного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

встановив:

03 березня 2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до Управління державного рибного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області від 29 січня 2025 року № 12-К Про звільнення провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Рибоохоронний патруль ОСОБА_2 .

2) поновити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Рибоохоронний патруль.

3) стягнути з Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) код ЄДРПОУ - 41994560 (18035, м. Черкаси, вул. Дахнівська, 10А) на корись ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 січня 2025 року і до моменту фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішення про його звільнення прийняте з грубим порушенням норм чинного законодавства; проведені службові розслідування не відповідають нормам та правилам, що регламентують його проведення, що призвело до винесення неправомірних висновків про результати службового розслідування.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з огляду на те, що спірне рішення прийняте з дотриманням вимог законодавства за наслідками дисциплінарних проваджень - службових розслідувань, з урахуванням обставин неналежного виконання позивачем посадових службових обов`язків , з дотримання процесуальних норм належного повідомлення позивача про засідання дисциплінарних комісій.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» (у редакції чинній станом на момент виникнення правовідносин).

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

За правилами ст.8 Закону №889-VIII, державний службовець зобов`язаний, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Відповідно до ст.62 Закону №889-VIII, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Частиною першою статті 64 Закону України «Про державну службу» передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

За приписами частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення. 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з частинами першою, десятою, одинадцятою статті 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За правилами частин першої, другої статті 73 Закону України «Про державну службу» з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця, 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Приписами частин першої, другої статті 74 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Згідно з п.4,5 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою КМУ від 4.12.2019р. за №1039, дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.

Відповідно до п.31-35 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Фактичні обставини справи

Наказом відповідача № 12-К від 29 січня 2025 позивача звільнено у перший робочий день, наступний за днем тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень0 та доручень керівників, прийнятих в межах їхніх повноважень; п. 4 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», дію, що шкодить авторитету державної служби.

Спірний наказ винесений на підставі матеріалів службових розслідувань, які здійснювалися: з 30.04.2024 по 22.05.2024 (догана), з 03.12.2024 по 25.12.2024 (догана), з 14.11.2024 по 26.12.2024 (звільнення).

Так наказом № 102 від 30.04.2024 доручено комісії провести службову розслідування та з`ясувати обставини щодо викрадення з автомобіля позивача невідомою особою 41 бланка протоколу про адміністративне правопорушення та 20 бланків актів про виявлення та вилучення майна, а також службового посвідчення, які були викрадені з автомобіля позивача.

Наказом № 1-Д від 22.05.2024 позивачу оголошено догану на підставі акту службового розслідування від 21.05.2024. Позивач погодився з порушенням, надав пояснення, але вважає винесену догану як не співмірну зі складом адміністративного порушення міру покарання.

02.12.2024 головним спеціалістом запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3 на ім`я керівника скеровано службову записку про те, що позивачем після звільнення 19.11.2020, не виконано зобов`язання щодо подачі декларації при звільненні, у визначені законодавством строки протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності ( абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»).

Наказом № 3-Д від 03.12.2024 порушено дисциплінарне провадження відносно позивача, відсторонено його від виконання посадових обов`язків на строк здійснення дисциплінарного провадження, створено комісію у складі 4 осіб ( голова ОСОБА_4 ), доручено комісії з`ясувати обставини, викладені у доповідній записці від 02.12.2024, надати подання (висновок) комісії за результатами проведення дисциплінарного провадження в строк до 07.01.2025.

03.12.2024 за наслідками засідання комісії запропоновано запросити на наступне засідання комісії 17 грудня 2024 на 10.00 годину з метою надання пояснень та документів і матеріалів, які підтверджують або спростовують факт вчинення можливого проступку.

17 грудня 2024 року відбулося засідання дисциплінарної комісії без участі позивача, за наслідками якого було внесено Подання керівнику про притягнення позивача до відповідальності та застосувати дисциплінарне стягнення відповідно до статті 147 КЗпП у вигляді догани.

Наказом № 4-Д від 25.12.2024 вирішено голосити Позивачу догану.

26.12.2024 відповідач на виконання приписів ч. 4 ст. 77 Закону України «Про державну службу» звернувся з листом та матеріалами службового розслідування до Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ по виявлення ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держав або місцевого самоврядування.

08.01.2025 року на адресу відповідача надійшов лист-відповідь від 06.01.2025 ( а.с. 36), в якому зазначено таке. ОСОБА_2 , будучи державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, подав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за весь період виконання обов`язків, однак несвоєчасно подав до НАЗК декларацію особи за 2020 рік, оскільки граничний термін подачі був 01.04.2021, а декларація фактично подана 27.11.2023, чим можливо вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП. Відповідно до абзацу 4 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Підстав для складання протоколу відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на теперішній час відсутній.

Суд зауважує, що наказ № 4-Д від 25.12.2024 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани окремо не оскаржувався. Подання дисциплінарної комісії від 17.12.2024 про рекомендацію керівнику державної служби звільнити позивача не містить посилання на даний наказ (№ 4-Д від 25.12.2024).

Наказом № 2-Д від 14.11.2024 порушено дисциплінарне провадження стосовно позивача та створено комісію у складі 4 осіб під головуванням Безпалого А.А. Доручено комісії провести службове розслідування та з`ясувати обставини викладені у доповідній записці від 11.11.2024 завідувача сектору юридичної роботи Безпалого А.В.

В даній записці зазначається про хід розгляду судової справи № 697/744/24 та скасування Черкаським апеляційним судом постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 85 КУпАП та про вчинення протиправних дій щодо нього інспектором Кириленком О.Ю..

14 листопада 2024 року за наслідками засідання дисциплінарної комісії вирішено призначити проведення засідання комісії на 26.11.2024 на 9.30 год запросити позивача на засідання даної комісії для надання пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення службового розслідування та направити йому повідомлення про дату, час та місце засідання. Позивач особисто ознайомився з повідомленням, про що є підпис особисто (а.с. 200).

26.11.2024 за наслідками засідання дисциплінарної комісії, на яке позивач не з`явився, вирішено відкласти на 03 грудня 2024 року на 09.30 годину та запросити позивача на засідання даної комісії для надання пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення службового розслідування та направити йому повідомлення про дату, час та місце засідання.

03.12.2024 за наслідками засідання дисциплінарної комісії, на яке позивач не з`явився але повідомив листом (вх № 18-23 від 02.12.2024, а.с. 205) про проходження лікування у медичному закладі МВС, а тому не може прибути на засідання комісії, - вирішено відкласти на 10 грудня 2024 року на 10.00 годину та запросити позивача на засідання даної комісії для надання пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення службового розслідування та направити йому повідомлення про дату, час та місце засідання.

10.12.2024 дисциплінарна комісія вирішила відкласти засідання на 17.12.2024 о 09.30 годині та констатувала неявку позивача на засідання дисциплінарної комісії без поважних причин та належним чином повідомлений, про що складалися акти щодо ненадання пояснень щодо обставин дисциплінарного провадження.

17.12.2024 дисциплінарна комісія, заслухавши голову комісії про обставини порушення дисциплінарного провадження, а саме 08.11.2024 до управління від Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшла постанова Черкаського апеляційного суду у справі № 697/774/24 від 18.10.2024 про скасування постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, постанову Канівського міськрайонного суду від 31.05.2024 про притягнення ОСОБА_5 скасовано; провадження у справі відносно ОСОБА_5 закриті на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. ОСОБА_5 , виявивши вчинення протиправних дій щодо нього інспектором Кириленком О.Ю., звернувся до Управління стратегічних розслідувань ДСР НП України з заявою про вчинення кримінального правопорушення і, зокрема, на його заяву, слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) майор ДБР Чередник С. повідомив, що за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення з доданими матеріалами щодо можливих неправомірних дій службових осіб правоохоронного органу, Четвертим слідчим відділом ТУ ДБР розташованого у м. Києві внесені відомості до ЄРДР за № 000597 від 10.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, що підтверджується витягом з ЄДРДР. У даному витязі зазначено, що провідний державний інспектор Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області Кириленко О.Ю. спільно з іншими службовими особами вказаного правоохоронного органу у 2024 році склали відносно ОСОБА_5 ряд протоколів про адміністративне правопорушення та постанов у справі про адміністративного правопорушення із завідомо неправдивими відомостями про порушення останнім Правил любительського рибальства, а також із підробленими підписами.

Комісія врахувала, що відповідно до підпункту 14 пункту 2.1 розділу 2 посадової інструкції провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» вбачається, що провідний державний інспектор несе персональну відповідальність за якість складання адміністративних матеріалів та їх розгляд відповідно до вимог КУпАП, а також достовірність зазначених в них даних. Згідно з відомостями із сайту Судова влада України Придніпровським районним судом розглядається кримінальне провадження № 0000380 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (справа № 711/1240/25). Потерпілим зазначено ОСОБА_5 Частино. 1 статті 366 КК України передбачено складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. Санкція передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох рокі.

Комісія вирішила внести керівнику управління акт з пропозицією про притягнення провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_2 до відповідальності.

В матеріалах службового розслідування наявне повідомлення від 17.12.2024 позивачу про наслідки засідання комісії того дня і про право надати пояснення щодо обставин, які спричинили порушення дисциплінарного провадження, та складалися акти акти щодо ненадання пояснень щодо обставин дисциплінарного провадження.

Резолюція начальника по поданню дисциплінарної комісії від 26.12.2024: притягнути до відповідальності, звільнити з державної служби, що і було реалізовано спірним наказом від 29 січня 2025 року № 12-К. Притягнення до відповідальності у вигляді звільнення відбулося за невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, акті органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; п. 4, 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Надаючи оцінку підставам позову в межах позовної заяви. суд враховує, що позивачем в основу спірного рішення про звільнення позивача покладені: догана за наслідками дисциплінарного провадження наказ № 1-Д від 22.05.2024, догана наказ №4-Д від 25.12.2024, та одне дисциплінарне провадження за доповідною запискою ОСОБА_6 наказ № 12-К від 29.01.2025. Натомість Подання дисциплінарної комісії від 17.12.2024 з рекомендацією керівнику суб`єкта призначення звільнити позивача не містить посилання на наказ № 4-Д від 25.12.2024.

Щодо дисциплінарного провадження (службової перевірки0, порушеного наказом від 30.04.2024 № 102 про втрату документів ( 41 адміністративного протоколу) викрадених із власного автомобіля позивача, та доводів позивача про не співмірність складу правопорушення мірі покарання у вигляді догани, суд зазначає таке.

Статтею 74 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, а під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Пунктом 33 Порядку №1039 визначено, що комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Досліджуючи наведені норми права суд зазначає, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами спеціального законодавства про працю, які регламентовані зокрема Законом №889-VII, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця, уповноваженої ним адміністрації.

Подібні за своїм змістом правові висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 16 березня 2021 року у справі №140/2819/19, від 26 січня 2021 року у справі №420/2949/19, від 04 вересня 2020 року у справі №826/6165/17 тощо.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №140/2819/19, суд дійшов висновку, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Судом встановлено, що дисциплінарна комісія вчинила всі необхідні заходи щодо вивчення всіх елементів складу дисциплінарного проступку, врахувала помякшуючі та обтяжуючі обставини, шкоду і як наслідок Комісія рекомендував керівнику державної служби за халатне ставлення до зберігання бланків протоколів про адміністративне правопорушення, бланків актів про виявлення та вилучення майна, а також службового посвідчення притягнути позивача до відповідальності у вигляді догани.

З огляду на характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, доведеність його вчинення, а також встановлену Законом України «Про державну службу» дискрецію керівника у виборі виду дисциплінарного стягнення, суд приходить до висновку, що такий вид стягнення, як догана є пропорційним покаранням за вчинений дисциплінарний проступок.

Отже, відповідачем керуючись імперативною нормою ст. 66 Закону України Про державну службу накладено на Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків та халатне ставлення до зберігання документів.

Щодо дисциплінарного провадження ( а.с 146-165), порушеного згідно з наказом від 03.12.2024 № 3-Д суд зауважує таке.

Позивача притягнуто до відповідальності за те, що ним після звільнення 19.11.2020, не виконано зобов`язання щодо подачі декларації при звільненні, у визначені законодавством строки протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності (абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»). Фактично подана 27.11.2023 10:13.

28.10.2020 о 19.00 НАЗК на виконання рішення Конституційного Суду України від 27.10.2020 № 13-р/2020 закриває доступ до Єдиного державного реєстру декларацій.

10.12.2023 НАЗК виконало вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» та забезпечило відкритий цілодобовий доступ до ЄДРД осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тобто починаючи з 10.12.2023 посадові особи відповідача мали можливість провести моніторинг декларацій в ЄДРД , в тому числі щодо наявності чи відсутності декларації позивача.

Частиною 3 статті 64 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець не може бути притягнутий дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали.

Так, факт неподання декларації позивачем після звільнення виявлено 02.12.2024 відповідно до службової записки головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_7 на ім`я керівника та наступного дня наказом від 03.12.2024 № 3-Д порушено дисциплінарне провадження та утворена комісія, якій доручено провести службове розслідування та з`ясувати обставини, викладені у доповідній записці від 02.12.2024 ОСОБА_8

17.12.2024 дисциплінарна комісія за наслідками засідання за відсутності позивача та його пояснень вирішила рекомендувати керівнику притягнути позивача до відповідальності та застосувати дисциплінарне стягнення відповідно до статті 147КУпАП у виді догани.

Комісія не врахувала строків притягнення до відповідальності, передбачених спеціальним законом про державну службу та статті 38 КУпАП.

Натомість 25.12.2024 наказом керівника притягнуто позивача до відповідальності у вигляді догани.

На виконання ч. 4 ст. 77 Закону країни «Про державну службу», що в разі виявлення за результатами розгляд ознак кримінального чи адміністративного правопорушення субєкт призначення зобов`язаний протягом трьох днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу, - відповідачем передані листом від 26.12.2024 матеріали щодо позивача до УСР в Черкаській області ДСР НП України.

06.01.2025 надійшла відповідь (детально розписана вище у даному судовому рішенні) від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області про відсутність підстав для складання протоколу відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Оскільки наказ від 25.12.2024 № 4-Д про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани не є окремим предметом позову, а ввійшов як складова формальна підстава до спірного наказу про звільнення, суд вважає таку догану неправомірною з підстав строків притягнення до відповідальності та відсутності повноважень у керівника відповідача застосовувати стягнення у період тимчасової непрацездатності позивача.

Натомість, суд звертає увагу, що Дисциплінарна комісія у поданні від 17.12.2024, рекомендуючи керівнику державної служби застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення, зазначила про наявність лише одного дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідно до наказу від 22.05.2024 № 1-Д.

Суд вважає, що зазначення/врахування наказу № 4 від 25.12.2024 в спірному рішенні відповідача не впливає на суть рішення керівника про звільнення позивача, оскільки наявність однієї догани (наказ від 22.05.2024 № 1-Д) та встановлення Дисциплінарною комісією проступку за наявності кримінального провадження щодо позивача, тобто встановлення дій, що шкодять авторитету державної служби, - є самостійною підставою для застосування відповідачем суворого покарання у вигляді звільнення.

Щодо тверджень позивача про те, що проведення дисциплінарних проваджень у період його відпустки чи тимчасової непрацездатності, суд зазначає, що законодавством, не передбачено обмежень щодо проведення дисциплінарних проваджень відносно працівника у період перебування його у відпустці, за наявності належного повідомлення, а тому дані твердження позивача суд вважає безпідставними.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Таким чином, законодавством, чинним на час спірних правовідносин, передбачена лише заборона застосовувати дисциплінарне стягнення, а не проведення дисциплінарного провадження.

Щодо тверджень позивача про те, що його не було повідомлено про засідання дисциплінарних комісій суд зазначає таке.

Відповідно до п. 31 Порядку, комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Відповідно до п. 32 Порядку, про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Так матеріалами справи підтверджується, що відповідач вживав всі передбачені законодавцем заходи для вчасного належного тобто за 5 днів до засідання комісії повідомлення позивача через систему Viber, електронну пошту , та є позначки в телефоні позивача про ознайомлення з даними повідомленнями у вигляді двох «пташок»( том 1 а.с. 157-158,215-216). Так, 17 грудня 2024 року комісія втретє ( 26.11.2024, 03.12.2014) проводила засідання за відсутності позивача, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце засідання, та вирішила, з врахуванням тимчасової непрацездатності позивача, внести керівнику подання про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

В табелях обліку використання робочого часу період роботи позивача (а.с. 24 том 2, табельний номер 35) з 20.112024.по 31.12.2024 значиться як тимчасова непрацездатність на підставі медичних висновків про тимчасову непрацездатність.

Сторонам не заперечується , що у позивача номер мобільного телефону НОМЕР_2 , є офіційним наявним в особовій справі, і позивач регулярно (щопівгодини) проглядає повідомлення в телефоні.

В перший робочий день після тимчасової непрацездатності 29 січня 2025 року керівником державної служби начальником Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області винесено наказ № 12-К про звільнення провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що керівник правомірно на підставі повнозібраних матеріалів дисциплінарних справ виніс наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

При обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем врахована поведінка позивача, його службова характеристика, тяжкість скоєного позивачем проступку, наявність протягом року дисциплінарних стягнень, та обрано вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, що відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Дисциплінарна комісія врахувала всі обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку щодо халатного ставлення до зберігання бланків протоколів про адміністративне правопорушення, бланків актів про виявлення та вилучення майна, а також службового посвідчення відповідно до посадової інструкції та вимог кодексу законів про працю; та дисциплінарного проступку за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів та доручень керівника, прийнятих в межах їхніх повноважень, який передбачений п. 5 ч. 2 ст. 65 та за дїї, які шкодять авторитету державної служби, який передбачений п.4 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

З урахуванням вищенаведеного суд погоджується з позицією відповідача та висновує що притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача здійснено відповідачем за достатніх підстав і з дотриманням установленого порядку накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, а спірний наказ № 12-К від 29.01.2025 є законним і обгрунтованим.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позиція позивача зі спірних питань є помилковою та такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, системно проаналізувавши приписи законодавства України та надавши оцінку наявним у справі доказам та основним доводам сторін, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.09.2025.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА