Справа № 580/7877/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 серпня 2025 року Справа № 580/7877/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника Головного управління ДПС у Черкаській області про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівне виробниче об`єднання Енергія до Головного управління ДПС у Черкаській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівне виробниче об`єднання Енергія (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач 1), ДПС України (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 23.08.2024 №11680169/41144004 та №11680170/41144004, прийняте комісією Головного управління ДПС у Черкаській області про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №3 від 03.05.2024 та №4 від 06.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного надходження до контролюючого органу.

Ухвалою від 25.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

11.08.2025 представник відповідача подав суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке мотивоване тим, що позивач пропустив строк звернення в суд.

Оцінивши доводи клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На підставі ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 (адміністративне провадження № К/9901/16396/19) дійшла висновку, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тому інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки: а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу; б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України.

Суд встановив, що позивач скористався правом на адміністративне оскарження та подав на спірні рішення скарги до ДПС України.

За результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України винесені рішення про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН без змін від 13.09.2024 № 59197/41144004/2, від 13.09.2024 № 59238/41144004/2.

Водночас, ч.1 статті 121 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2025 року у справі №160/9000/24 зазначив, що оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Суд врахував, що позивач подавав суду клопотання про поновлення строку звернення в суд, в якому вказано, що директор позивача Чмир С.М. перебував у відпустці з 25.11.2024 до 25.12.2024, а також у відрядженнях з 06.08.2024 до 13.11.2024. Також, позивач вже звертався до суду з позовом до суду у строки визначені законодавством.

Оцінюючи доводи вказаного клопотання, суд враховує, що вказані періоди відпустки та відрядження директора позивача Чмира С.М. підтверджуються наявними у матеріалах справи наказами (а.с. 28-36).

Крім того, суд встановив, що позивач 20.11.2024 звертався до суду за захистом своїх прав у спірних правовідносинах з позовом про:

визнання протиправними та скасування рішень за результатами розгляду скарг №59197/41144004/2 від 13.09.2024 та №59238/41144004/2 від 13.09.2024 Головного управління ДПС у Черкаській області про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 3 від 03.05.2024 та №4 від 06.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного надходження до контролюючого органу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі №580/11563/24, яке набрало законної сили 04.06.2025 відмовлено у задоволенні позову з тих підстав, що рішення за результатами розгляду скарг №59197/41144004/2 від 13.09.2024 та №59238/41144004/2 від 13.09.2024 не є юридично значимим для позивача, оскільки жодних заходів їх реалізації щодо позивача не передбачають, а лише залишають чинними (такими, що мають обтяжувальну дію щодо позивача) прийняті раніше рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 03.05.2024 та № 4 від 06.05.2024.

Після набрання законної сили рішенням у справі №580/11563/24 позивач 27.06.2025 звернувся до суду з позовом про:

визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 23.08.2024 №11680169/41144004 та №11680170/41144004;

зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №3 від 03.05.2024 та №4 від 06.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного надходження до контролюючого органу.

Ухвалою від 02.07.2025 у справі №580/7392/25 суд залишив вищевказану позовну заяву без руху та у подальшому її повернув.

Відтак, позивач у встановлені законом строки послідовно здійснював заходи на поновлення його прав.

Так, згідно зі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично й не має абсолютного характеру.

На підставі ч.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ по справі Мушта проти України зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 у справі Беллет проти Франції, в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Також, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому оцінивши у сукупності поведінку позивача, вчинені ним дії, що передували зверненню в суд з цим позовом, а також вказані вище висновки ЄСПЛ та Верховного Суду, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення в суд з позовом та необхідність його поновлення.

З огляду на викладене, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 240, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити товариству з обмеженою відповідальністю Машинобудівне виробниче об`єднання Енергія строк звернення в суд.

Відмовити повністю у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області від 11.08.2025 (вх. від 11.08.2025 №40529/25) про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ