Справа № 160/17120/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-
11 червня 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій просить:
визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000058/1 від 11.03.2025 р., №UA110130/2025/000074/1 від 18.03.2025 р.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 13 жовтня 2021 року між ТОВ «Фруталія» та компанією SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (Туреччина) було укладено зовнішньоекономічний контракт №13/10-21.
За наслідками опрацювання наданих документів у Дніпровської митниці виникли сумніви стосовно заявленої митної вартості товарів, у зв`язку з чим, за результатами перевірки ЕМД-1, Дніпровською митницею відмовлено позивачеві в митному оформленні (випуску) товарів, що зафіксовано в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000139 від 11.03.2025 р., з причини прийняття рішення про коригування митної вартості №UA110130/2025/000058/1 від 11.03.2025 року.
Відповідно до рішення Дніпровської митниці №UA110130/2025/000058/1 від 11.03.2025 року вартість товару свіжий лимон Lamas з 0,90 долара США за 1 кг. скоригована до 1,40 долара США за 1 кг.
За наслідками опрацювання наданих документів у Дніпровської митниці виникли сумніви стосовно заявленої митної вартості товарів, у зв`язку з чим, за результатами перевірки ЕМД-2, Дніпровською митницею відмовлено позивачеві в митному оформленні (випуску) товарів, що зафіксовано у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000163 від 18.03.2025 року, з причини прийняття рішення про коригування митної вартості №UA110130/2025/000074/1 від 18.03.2025 року.
Відповідно до рішення Дніпровської митниці №UA110130/2025/000074/1 від 18.03.2025 року вартість товару свіжий лимон Lamas з 0,75 долара США за 1 кг. скоригована до 1,40 долара США за 1 кг.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» не погоджується з винесеними рішеннями Дніпровської митниці №UA110130/2025/000058/1 від 11.03.2025 року та №UA110130/2025/000074/1 від 18.03.2025 року та зазначає про те, що позивачем було визначено митну вартість товарів, пред`явлених до митного оформлення, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України та надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, у зв`язку з чим представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
16 червня 2025 року на адресу Дніпровської митниці направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
17 червня 2025 року Дніпровською митницею отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
До митного контролю та митного оформлення позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з статті 257 Митного кодексу України митні декларації в режимі ІМ 40:
Відповідно до графи 44 вказаних ЕМД товари надійшли на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 13.10.2021 №13/10-21 з компанією SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (Туреччина).
Відповідно до графи 20 поставка товарів здійснена на умовах FCA Adana.
Митна вартість товару заявлена товариством з обмеженою відповідальністю «Фруталія» за ціною договору (основний метод) (графа 43 ЕМД).
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митних декларацій, декларанту повідомлено про наступне:
Вищезазначений рахунок не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений, а також не містить відомостей про сортність та якісні характеристики товару, в той час згідно поданої митної декларації заявлено «Їстівні плоди свіжі цитрусові лимони LAMAS».
Таким чином, документи містять між собою розбіжності в описі якісних характеристиках товару.
Враховуючи відсутність перекладів вищезазначених документів, якісні характеристики не підтверджено документально. Сорт та вид оцінюваного товару впливає на числові значення митної вартості товару . В наданій до митного контролю митній декларації країни відправлення від 06.03.2025 № 25330900EX00006466 зазначено умови оплати за товар: mal mukabili (що означає передплата за товар), із зазначенням розміру такої оплати, проте до митного контролю платіжні документи, що підтверджують сплату за товар, не надавались.
Таким чином, умови оплати за товар, а саме передплата за товар оплати, які викладені у доповнені , суперечить умовам від 08.12.2023 №2 до зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 № 13/10-21, а саме 100 % вартості товару сплачується покупцем протягом 60 діб після отримання товару.
Митна декларація країни відправлення від 06.03.2025 № 25330900EX00006466 в гр.31 опису товару містить відомості щодо числових значень 661 173.88, зрозумілими проте відомості щодо даного числового значення не є, оскільки переклад документу відсутній, а здійснення перекладу за допомогою сервісів мережі Інтернет неможливе, оскільки дане числове значення супроводжується абревіатурами ADDR.
Умовами зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 №13/10-21 не передбачено видання специфікацій.
У пунктів 1.1 зовнішньоекономічного договору 13.10.2021 №13/10-21 зазначено лише, що продавець продає, а покупець купує товар у кількості та ціною і на умовах, зазначених у виставлених продавцем (або відправником) інвойсах .
Відповідно до п.3.1 контракту від 13.10.2021 № 13/10-21 товар поставляється продавцем, він же є вантажовідправником протягом 10 днів після отримання заявки на товар.
Заявку на поставку товару не надано до митного оформлення разом з митною декларацією.
Декларантом не підтверджено здійснення перевезення товару за даним маршрутом або ж не надано документи, що дійсно супроводжували товар та мають містити відповідні відмітки.
Згідно п.3.1 контракту умовами поставки є FCA Adana.
Крім того, вищезазначений рахунок не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений, а також не містить відомостей про сортність та якісні характеристики товару , в той час згідно поданої митної декларації заявлено «Їстівні плоди свіжі цитрусові лимони Lamas».
Відомості щодо якісних характеристик товару та опис товару відрізняється між собою серед наданих до митного контролю документів.
Сертифікат якості від 12.03.2025 №12-03/2025 в частині опису товару містить посилання на інвойс та специфікацію, при цьому в даних документах товар описано по різному.
Таким чином, документи містять між собою розбіжності в описі якісних характеристиках товару.
У наданій до митного контролю митній декларації країни відправлення від 12.03.2025 №25330100EX00048204 зазначено умови оплати за товар: mal mukabili (що означає передплата за товар), із зазначенням розміру такої оплати, проте до митного контролю платіжні документи, що підтверджують сплату за товар, не надавались.
Таким чином умови оплати за товар , а саме передплата за товар, які викладені у доповнені, суперечить умовам від 08.12.2023 №2 до зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 № 13/10-21, а саме 100% вартості товару сплачується покупцем протягом 60 діб після отримання товару.
Митна декларація країни відправлення від 12.03.2025 № 25330100EX00048204 в гр.31 опису товару також містить відомості щодо числових значень 553 108.32, зрозумілими проте відомості щодо даного числового значення не є, оскільки переклад документу відсутній, а здійснення перекладу за допомогою сервісів мережі Інтернет неможливе, оскільки дане числове значення супроводжується абревіатурами ADDR.
Умовами зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 №13/10-21 не передбачено видання специфікацій .
У п.1.1 зовнішньоекономічного договору 13.10.2021 №13/10-21 зазначено лише, що продавець продає, а покупець купує товар у кількості та ціною і на умовах, зазначених у виставлених продавцем (або відправником) інвойсах.
Відповідно до пункту 3.1 контракту від 13.10.2021 №13/10-21 товар поставляється продавцем, він же є вантажовідправником протягом 10 днів після отримання заявки на товар. Заявку на поставку товару не надано разом з митною декларацією. Згідно п.3.1 вищезазначеного контракту умовами поставки є FCA Adana.
Вищезазначене дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст. 58 МКУ в повному обсязі та неправильності розрахунку заявленої митної вартості.
За ЕМД №1:
За ЕМД №2:
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийняті рішення про коригування митної вартості.
За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 11.03.2025 №UA110130/2025/000058/1, від 13.01.2025 №UA110130/2025/000018/1.
Для оформлення товару декларантом було здійснено та випущено у вільний обіг:
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія».
Щодо доводів про те, що Інвойс не містить відомостей щодо умов оплати товару, представник позивача зазначив наступне.
У даному випадку строк оплати товару не стосується визначення вартості товару за Контрактом.
Платіжні документи щодо оплати товару не впливали на числові значення митної вартості товарів.
За ЕМД-1-2 документи були відсутні у позивача на момент здійснення митного оформлення товарів за ЕМД-1-2.
Окрім того, думка відповідача щодо того, що відомості щодо відстрочення оплати та період такого відстрочення протирічать змісту декларації країни відправлення - не відповідають дійсності, бо згідно до додаткової угоди №2 від 08.12.2023 р. до Контракту (яка надавалась відповідачу разом з ЕМД-1-2) оплата товару здійснюється з відстроченням платежу протягом 60 діб.
Умова про відстрочення платежу також міститься і в специфікаціях до Контракту, що подавались відповідачеві разом з ЕМД-1-2.
А отже, числові значення митної вартості товару не мають розбіжностей.
Згідно пункту 4 частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Таким чином, з наданих для митного оформлення документів за ЕМД-1-2 вбачається, що постачався один товар, та за однією й тією ціною.
Крім того, вартість товару за інвойсами було включено до митної вартості за ЕМД-1-2.
Щодо доводів про те, що декларантом не підтверджено здійснення перевезення товару за даним маршрутом, представник позивача зазначив наступне.
Сторонами Контракту визначено, що умови поставки товарів вказується в інвойсах до нього. При цьому, відповідачем не досліджено документи, що були подані разом з ЕМД-1-2.
При цьому, відповідачем взагалі не обґрунтовано в чому він вбачав невідповідність заявлених числових значень митної вартості товарів за ЕМД-1-2.
Надані до митного оформлення за ЕМД-1-2 документи дають можливість чітко встановити вартість заявлених товарів, відсутні будь-які розбіжності та невідповідності у визначенні числових значень митної вартості заявлених до митного оформлення товарів.
Представник позивача вважає, що в цьому разі в відповідача не було жодної підстави сумніватися у правильності розрахунку позивачем митної вартості товарів за ЕМД-1-2.
Щодо доводів про те, що посадовими особами Дніпровської митниці у графі 33 Рішень зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, представник позивача зазначив наступне.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Отже, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 26.02.2019 року у справі №808/454/18, від 19.06.2018 у справі №826/6346/16; від 31.01.2018 в справі №813/7272/13-а; від 02.03.2018 по справі №804/2997/17.
Згідно до положень статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У картках відмови до оскаржуваних Рішень-1-2 відповідач лише вказав «в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано надати документи.».
Відповідач зазначає документи передбачені частини 3 статті 53 Митного кодексу України, що витребовуються при встановленні митним органом розбіжностей в числових значеннях митної вартості, однак відповідач консультацій з позивачем не проводив.
Як визначено в постановах Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №160/4944/19, від 26.02.2019 року у справі №808/454/18 та інших, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Таким чином, відсутність в Рішеннях-1-2 обґрунтованих пояснень Дніпровської митниці щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначення докладної інформації і джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів, у даному випадку свідчать про протиправність прийняття Дніпровською митницею рішень №UA110130/2025/000058/1 від 11.03.2025 року та №UA110130/2025/000074/1 від 18.03.2025 року.
Відповідно до частин 5, 6 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Строк проведення митного оформлення, передбачений частиною 1 статті 255 Митного кодексу України може бути перевищено на час виконання відповідних формальностей відповідно до пункту 6 частини 2 статті 255 Митного кодексу України, а саме на період подання додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні.
Митним органом, в рамках проведення консультації, в повідомленні декларанту, письмово проінформовано декларанта про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару та на підставі частини 5 статті 55 Митного кодексу України в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів митницею здійснено контроль співставлення (про що зазначено в гр.33 оскаржуваних Рішень).
З матеріалів справи вбачається, у відповідь на повідомлення митниці за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, декларант не тільки не надав ні додаткові документи, ні пояснення та фактично відмовився від надання додаткових документів на вимогу посадової особи митниці.
Більш того, декларант не зазначив про необхідність проведення дій передбачених частин 5, 6 статті 55 Митного кодексу України.
Декларантом лише надіслано відмову від надання додаткових документів (вказані листи декларанта наявні в матеріалах справи), вказане й стало підставою для проведення посадовою особою митниці подальших дій передбачених положеннями МКУ та оформлення рішення про коригування митної вартості товарів.
Отже, при проведенні митних консультацій митний орган повідомляв декларанта про неточності, неповноту та розбіжності у заявлених ним даних та було запропоновано надати додаткові документи для усунення таких неточностей. Однак, декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість.
Постанова Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №280/1573/22 містить обґрунтування, яке знаходить своє відображення в позиції митного органу при здійсненні митного оформлення, а саме: митним органом було правомірно витребувано додаткові документи відповідно до своєї компетенції. Чинне законодавство не встановлює інших способів в узгодження митної вартості товару митним органом із декларантом, ніж витребування додаткових документі в або надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вказане в повідомленнях митниці декларанту, гр.33 оскаржуваних Рішень та матеріали справи, оскаржувані Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства, а відтак, вважаємо вказане позивачем в відповіді на відзив, щодо змісту оскаржуваних рішень, є помилковим та таким, що спростовується матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія».

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фруталія» - позивач, , місцезнаходження: вул. Старочумацька, буд.6-Я, місто Дніпро, 49000.

13 жовтня 2021 року між ТОВ «Фруталія» та компанією SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (Туреччина) було укладено зовнішньоекономічний контракт №13/10-21.

Відповідно до пункту 1.1 Контракту компанія SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (за Контрактом - Продавець) продає, а ТОВ «Фруталія» купує товар у кількості, за ціною і на умовах, зазначених у виставлених Продавцем інвойсах.

Згідно з інвойсом №SF0110 від 05.03.2025 р. (специфікація №43 від 05.03.2025 року) сторони визначили до постачання наступний товар: свіжий лимон Lamas, вага нетто 20200 кг, ціна 0,90 долара США за 1 кг, загальна вартість 18180,00 доларів США, умови поставки FCA (Інкотермс-2020) - Адана, Туреччина.

Згідно з інвойсом №SF0117 від 12.03.2025 р. (специфікація №44 від 12.03.2025 року) сторони визначили до постачання наступний товар: свіжий лимон Lamas, вага нетто 20200 кг, ціна 0,75 долара США за 1 кг, загальна вартість 15150,00 доларів США, умови поставки FCA (Інкотермс-2020) - Мерсін, Туреччина.

До митного контролю та митного оформлення позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з статті 257 Митного кодексу України митні декларації в режимі ІМ 40:

- 11.03.2025 за № 25UA91U9 на товар: Їстівні плоди свіжі цитрусові лимони LAMAS (лат. Citrus Limon L. Burm). Країна виробництва: TR Туреччина;

- 18.03.2025 за № 25UA99U8 на товар: Їстівні плоди свіжі цитрусові лимони LAMAS (лат. Citrus Limon L. Burm). Країна виробництва: TR.

Відповідно до графи 44 вказаних ЕМД товари надійшли на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 13.10.2021 №13/10-21 з компанією SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (Туреччина).

Відповідно до графи 20 поставка товарів здійснена на умовах FCA Adana.

Митна вартість товару заявлена товариством з обмеженою відповідальністю «Фруталія» за ціною договору (основний метод) (графа 43 ЕМД).

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митних декларацій, декларанту повідомлено про наступне:

- за ЕМД №25UA12U2 від 11.03.2025: Інвойс від 05.03.2025 №SF0110 не містить відомостей щодо умов оплати товару.

Вищезазначений рахунок не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений, а також не містить відомостей про сортність та якісні характеристики товару, в той час згідно поданої митної декларації заявлено «Їстівні плоди свіжі цитрусові лимони LAMAS».

Відомості щодо якісних характеристик товару та опис товару відрізняється між собою серед наданих до митного контролю документів. Пакувальний лист від 05.03.2025 № 05-03/2025 та специфікація від 05.03.2025 №43 містять опис товару «Fresh Lemon Lamas/Свіжий лимон LAMAS», інвойс від 05.03.2025 №SF0110 містить опис товару: «Limon», наданий до митного оформлення фітосанітарний сертифікат від 04.03.2025 EC/TR A 5857038 містить опис товару: «Fresh Lemons - LAMAS /Citrus limon L. Burm 06-40 Super Fruit». Сертифікат якості від 05.03.2025 №05-03/2025 в частині опису товару містить посилання на вищезазначений інвойс та специфікацію, при цьому в даних документах товар описано по різному.

Таким чином, документи містять між собою розбіжності в описі якісних характеристиках товару.

Враховуючи відсутність перекладів вищезазначених документів, якісні характеристики не підтверджено документально. Сорт та вид оцінюваного товару впливає на числові значення митної вартості товару . В наданій до митного контролю митній декларації країни відправлення від 06.03.2025 № 25330900EX00006466 зазначено умови оплати за товар: mal mukabili (що означає передплата за товар), із зазначенням розміру такої оплати, проте до митного контролю платіжні документи, що підтверджують сплату за товар, не надавались.

Таким чином умови оплати за товар, а саме передплата за товар, які викладені у доповненні, суперечить умовам від 08.12.2023 №2 до зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 № 13/10-21, а саме 100 % вартості товару сплачується покупцем протягом 60 діб після отримання товару.

Митна декларація країни відправлення від 06.03.2025 № 25330900EX00006466 в гр.31 опису товару містить відомості щодо числових значень 661 173.88, зрозумілими проте відомості щодо даного числового значення не є, оскільки переклад документу відсутній, а здійснення перекладу за допомогою сервісів мережі Інтернет неможливе, оскільки дане числове значення супроводжується абревіатурами ADDR.

Умовами зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 №13/10-21 не передбачено видання специфікацій.

У пунктів 1.1 зовнішньоекономічного договору 13.10.2021 №13/10-21 зазначено лише, що продавець продає, а покупець купує товар у кількості та ціною і на умовах, зазначених у виставлених продавцем (або відправником) інвойсах .

Відповідно до п.3.1 контракту від 13.10.2021 № 13/10-21 товар поставляється продавцем, він же є вантажовідправником протягом 10 днів після отримання заявки на товар.

Заявку на поставку товару не надано до митного оформлення разом з митною декларацією.

Транзитний документ від 06.03.2025 №25TR47L1 містить відомості щодо маршруту перевезення товару через країни Туреччина, Румунія, Україна, проте відповідні відмітки на товаросупровідних документах (в тому числі на транспортному документі CMR від 05.03.2025 №б/н) свідчать про те, що вантаж перетинав територію країни Молдова.

Декларантом не підтверджено здійснення перевезення товару за даним маршрутом або ж не надано документи, що дійсно супроводжували товар та мають містити відповідні відмітки.

Згідно п.3.1 контракту умовами поставки є FCA Adana.

Договір-Заявка на перевезення товару від 06.03.2025 містить відомості щодо вартості послуги 21000 грн. оплата протягом 14 днів, після підписання акту виконаних робіт, при цьому наявні додаткові умови, описані в пунктах 20.1 20.6, проте декларантом вже надано довідку про суму вартості транспортних послуг від 10.03.2025 № 10/03 та додатково надано рахунок про сплату транспортних витрат від 10.03.2025 № 10 із зазначенням такої вартості у валюті гривні, при цьому вантаж ще знаходиться в зоні митного контролю.

- за ЕМД №25UA99U8 від 18.03.2025: Інвойс від 12.03.2025 №SF0117 не містить відомостей щодо умов оплати товару.

Крім того, вищезазначений рахунок не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений, а також не містить відомостей про сортність та якісні характеристики товару , в той час згідно поданої митної декларації заявлено «Їстівні плоди свіжі цитрусові лимони Lamas».

Відомості щодо якісних характеристик товару та опис товару відрізняється між собою серед наданих до митного контролю документів.

Пакувальний лист від 12.03.2025 №12-03/2025 та специфікація від 12.03.2025 №44 містять опис товару «Fresh Lemon Lamas/Свіжий лимон Lamas», інвойс від 12.03.2025 №SF0117 містить опис товару: «Limon», наданий до митного оформлення фітосанітарний сертифікат від 12.03.2025 EC/TR A 6063602 містить опис товару: «Fresh Lemons-Lamas /Citrus limon L. Burm 15-26 Super Fruit».

Сертифікат якості від 12.03.2025 №12-03/2025 в частині опису товару містить посилання на інвойс та специфікацію, при цьому в даних документах товар описано по різному.

Таким чином, документи містять між собою розбіжності в описі якісних характеристиках товару.

У наданій до митного контролю митній декларації країни відправлення від 12.03.2025 №25330100EX00048204 зазначено умови оплати за товар: mal mukabili (що означає передплата за товар), із зазначенням розміру такої оплати, проте до митного контролю платіжні документи, що підтверджують сплату за товар, не надавались.

Таким чином умови оплати за товар , а саме передплата за товар, які викладені у доповненні, суперечить умовам від 08.12.2023 №2 до зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 № 13/10-21, а саме 100% вартості товару сплачується покупцем протягом 60 діб після отримання товару.

Митна декларація країни відправлення від 12.03.2025 № 25330100EX00048204 в гр.31 опису товару також містить відомості щодо числових значень 553 108.32, зрозумілими проте відомості щодо даного числового значення не є, оскільки переклад документу відсутній, а здійснення перекладу за допомогою сервісів мережі Інтернет неможливе, оскільки дане числове значення супроводжується абревіатурами ADDR.

Умовами зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 №13/10-21 не передбачено видання специфікацій .

У п.1.1 зовнішньоекономічного договору 13.10.2021 №13/10-21 зазначено лише, що продавець продає, а покупець купує товар у кількості та ціною і на умовах, зазначених у виставлених продавцем (або відправником) інвойсах.

Відповідно до пункту 3.1 контракту від 13.10.2021 №13/10-21 товар поставляється продавцем, він же є вантажовідправником протягом 10 днів після отримання заявки на товар. Заявку на поставку товару не надано. до митного оформлення, разом з тим Згідно п.3.1 вищезазначеного контракту умовами поставки є FCA Adana.

Договір-Заявка на перевезення товару від 12.03.2025 №б/н, містить відомості щодо вартості послуги 21000 грн. протягом 14 днів, після підписання акту виконаних робіт, при цьому наявні додаткові умови, описані в пунктах 20.1 20.6, проте декларантом вже надано довідку про суму вартості транспортних послуг від 18.03.2025 №18/03 та додатково надано рахунок про сплату транспортних витрат від 18/03/2025 №13 із зазначенням такої вартості у валюті гривні, при цьому вантаж ще знаходиться в зоні митного контролю.

Вищезазначене, на думку відповідача, дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст.58 МКУ в повному обсязі та неправильності розрахунку заявленої митної вартості.

За ЕМД №1:

У інформаційних ресурсах митниці наявна інформація про митне оформлення товару:- за кодом згідно УКТЗЕД «Лимони свіжі, сорту Lamas, без первинної упаковки, у пластикових ящиках 2200 шт. на 26 дерев`яних піддонах, вага нетто 20500 кг, врожай 2025 року. Торговельна марка: POLIMA. Виробник: POLIMA TARIM URUNLERI GIDA NAR. NAK. ITH.IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. Країна виробництва: TR.». Країна походження та відправлення Туреччина, у обсягах 20500 кг, імпортовано на умовах «FCA MERSIN - TR» за прямим контрактом з виробником, митне оформлення якого здійснено за другорядним методом визначення митної вартості та випущеного у вільний обіг у наближений час за ЕМД від 09.02.2025 № 25UA00U6 (UA500500/2025/004200), товар за ціною 1,40 дол.США/кг.

Митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товар, що має схоже призначення, умови поставки, імпортованого у максимально наближений час з оцінюваним товаром, оформленого за другорядним методом визначення митної вартості та визнаної митним органом: для товару №1 ЕМД №25UA91U9 від 11.03.2025 на рівні 1,40 дол.США/кг, при цьому за основу коригування поставку схожого товару за ЕМД від 09.02.2025 № 25UA00U6 (UA500500/2025/004200).

До товару ЕМД №25UA91U9 від 11.03.2025 застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод .- за ЕМД № 25UA99U8 від 18.03.2025.

За ЕМД №2:

У інформаційних ресурсах митниці наявна інформація про митне оформлення товару:- за кодом згідно УКТЗЕД «Лимони свіжі, сорту Lamas, без первинної упаковки, у пластикових ящиках 2200 шт. на 26 дерев`яних піддонах, вага нетто 20500 кг, врожай 2025 року. Торговельна марка: POLIMA. Виробник: POLIMA TARIM URUNLERI GIDA NAR. NAK. ITH.IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. Країна виробництва: TR.». Країна походження та відправлення Туреччина, у обсягах 20500 кг, імпортовано на умовах «FCA MERSIN - TR» за прямим контрактом з виробником, митне оформлення якого здійснено за другорядним методом визначення митної вартості та випущеного у вільний обіг у наближений час за ЕМД від 09.02.2025 №25UA00U6 (UA500500/2025/004200), товар за ціною 1,40 дол.США/кг.

Митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товар, що має схоже призначення, умови поставки, імпортованого у максимально наближений час з оцінюваним товаром, оформленого за другорядним методом визначення митної вартості та визнаної митним органом: для товару ЕМД №25UA99U8 від 18.03.2025 на рівні 1,40 дол.США/кг, при цьому за основу коригування поставку схожого товару за ЕМД від 09.02.2025 №25UA00U6 (UA500500/2025/004200).

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийняті рішення про коригування митної вартості.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 11.03.2025 №UA110130/2025/000058/1, від 13.01.2025 №UA110130/2025/000018/1.

Митна вартість товару №1 була зазначена декларантом у розмірі 18180,00 доларів США та скоригована до 28280,00 доларів США із застосуванням шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару.

У зв`язку з незгодою товариством з обмеженою відповідальністю «Фруталія» з оскаржуваним рішенням, товар на підставі митної декларації №25UА23U2 від 11.03.2025 року був випущений у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України, (різниця митних платежів, що підлягала сплаті з врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом склала 20% ПДВ - 80999,74 грн.

Митна вартість товару №2, що була зазначена декларантом у розмірі 15150,00 доларів США та скоригована до 28280,00 доларів США із застосуванням шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару.

У зв`язку з незгодою, товариством з обмеженою відповідальністю «Фруталія» з оскаржуваним рішенням товар на підставі митної декларації №25UA22U0 від 18.03.2025 року був випущений у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України. (різниця митних платежів, що підлягала сплаті з врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом склала 20% ПДВ - 106420,12 грн.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» не погоджується з винесеними рішеннями Дніпровської митниці №UA110130/2025/000058/1 від 11.03.2025 року та №UA110130/2025/000074/1 від 18.03.2025 року та зазначає про те, що позивачем було визначено митну вартість товарів, пред`явлених до митного оформлення, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України та надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, у зв`язку з чим представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для зазначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" №599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частин 4,5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

У ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.

Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.

Щодо доводів про те, що Інвойс не містить відомостей щодо умов оплати товару, суд виходить з наступного.

Строк оплати товару не стосується визначення вартості товару за Контрактом.

Платіжні документи щодо оплати товару не впливали на числові значення митної вартості товарів.

За ЕМД-1-2 документи були відсутні у позивача на момент здійснення митного оформлення товарів за ЕМД-1-2.

Окрім того, думка відповідача щодо того, що відомості щодо відстрочення оплати та період такого відстрочення протирічать змісту декларації країни відправлення - є помилковими, оскільки згідно до додаткової угоди №2 від 08.12.2023 р. до Контракту (яка надавалась відповідачу разом з ЕМД-1-2) оплата товару здійснюється з відстроченням платежу протягом 60 діб.

Умова про відстрочення платежу також міститься і в специфікаціях до Контракту, що подавались відповідачеві разом з ЕМД-1-2.

А отже, числові значення митної вартості товару не мають розбіжностей.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Таким чином, з наданих для митного оформлення документів за ЕМД-1-2 вбачається, що постачався один товар та за однією ціною.

Крім того, вартість товару за інвойсами було включено до митної вартості за ЕМД-1-2.

Щодо доводів про те, що декларантом не підтверджено здійснення перевезення товару за даним маршрутом, суд виходить з наступного.

Сторонами Контракту визначено, що умови поставки товарів вказується в інвойсах до нього.

При цьому, відповідачем не обґрунтовано в чому вбачається невідповідність заявлених числових значень митної вартості товарів за ЕМД-1-2.

Надані до митного оформлення за ЕМД-1-2 документи дають можливість чітко встановити вартість заявлених товарів, відсутні будь-які розбіжності та невідповідності у визначенні числових значень митної вартості заявлених до митного оформлення товарів.

Суд вважає, що в цьому разі у відповідача не було підстави сумніватися у правильності розрахунку позивачем митної вартості товарів за ЕМД-1-2.

Щодо доводів про те, що посадовими особами Дніпровської митниці у графі 33 Рішень зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, суд виходить з наступного.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Отже, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 26.02.2019 року у справі №808/454/18, від 19.06.2018 у справі №826/6346/16; від 31.01.2018 в справі №813/7272/13-а; від 02.03.2018 по справі №804/2997/17.

Згідно до положень статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У картках відмови до оскаржуваних Рішень-1-2 відповідач лише вказав «в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано надати документи.»

Як визначено в постановах Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №160/4944/19, від 26.02.2019 року у справі №808/454/18 та інших, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю «Фруталія» надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та їх складові.

Натомість, всупереч частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Умовами частини 2 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 Митного кодексу України).

Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.

Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості Дніпровською митницею не доведена.

Суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення митного органу є необґрунтованими, висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.

З урахуванням наведеного вище, рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110130/2025/000058/1 від 11.03.2025 року та №UA110130/2025/000074/1 від 18.03.2025 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія».

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 6056,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "ПУМБ" від 05 червня 2025 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень нуль копійок).

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 8500,00 грн., суд виходить з наступного.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік видів судових витрат.

Так, згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами 1-7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження наданих послуг адвокатом до суду надано:

- копію ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ №1536736 від 05.06.2025 року;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4349 від 07 червня 2019 року на ім`я Хозяїнов Володимир Валерійович;

- копію договору (угоди) про надання професійної правничої допомоги №16/01-06/23 від 16 червня 2023 року.

- копію додаткової угоди від 18.12.2024 року до договору (угоди) про надання професійної правничої допомоги №16/01-06/23 від 16 червня 2023 року.

Як вбачається з наданих позивачем документів, витрати на професійну правову допомогу в цій справі позивачем та його представником оцінено в розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

14 липня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Дніпровської митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву вх.№37107/25, в яких представник відповідача з вимогами про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 8500,00 грн. не погоджується та надає свої заперечення.

Надані до суду документи не дають можливості прослідкувати взаємозв`язок між платіжною інструкцією №495 від 05.06.2025, рахунком №67 від 05.06.2025 та витратами на правову допомогу саме за справою №160/17120/25, а відтак відповідні платіжні документи, які б підтверджували фактично понесені витрати на правничу допомогу у справі №160/17120/25 позивачем до суду не надано.

Витрати на правничу допомогу позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу відповідно до положень КАС України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відшкодування витрат на правничу допомогу здійснюється за наявності належних документів, доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

З урахуванням наданих доказів, враховуючи заперечення представника відповідача, суд приходить до висновку, що понесені витрати позивача на правову допомогу адвоката є завищеними, а розмір витрат не співмірним зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень нуль копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000058/1 від 11.03.2025 року та №UA110130/2025/000074/1 від 18.03.2025 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень нуль копійок).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фруталія» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник