Справа № 480/6892/25
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
02 вересня 2025 року Справа № 480/6892/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
02.09.2025р. від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом встановлення заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до набрання законної сили судовим рішенням у справі.
Заява мотивована тим, що відмітка в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення правил військового обліку, виявлена ОСОБА_1 03.08.2025р. в мобільному додатку «Резерв+», позбавляє його можливості влаштуватися на роботу.
Вказане свідчить про протиправні дії, бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , які без жодних законних підстав поставили відмітку про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч.1-3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Таким чином, за загальним правилом, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом без повідомлення учасників справи. Заявник викликається до суду тільки у випадку необхідності надання додаткових пояснень та/або доказів. Судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову призначається у виняткових випадках, за відсутності пояснень заявника та/або недостатності поданих ним доказів.
Суд не вбачає підстав для виклику заявника та призначення судового засідання для розгляду зави про забезпечення позову, оскільки всі доводи викладені в заяві про забезпечення позову, до якої представником позивача додані докази.
З урахуванням викладеного, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті визначено два випадки при яких допускається забезпечення позову, як до його пред`явлення, так і на будь-якій стадії розгляду справи: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Приписом п. 2 ч. 1 ст. 151 КАС України встановлено вид забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Суд звертає увагу, що будь-яке забезпечення позову у справі застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Посилання заявника на неможливість влаштуватися на роботу внаслідок виявлення відмітки про порушення ним правил військового обліку в мобільному додатку «Резерв+» безпосередньо не свідчить про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення його прав в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки разом із заявою про забезпечення позову представником ОСОБА_1 не подано жодних доказів звернення до потенційних роботодавців з проханням прийняти його на роботу та отримання відмов у працевлаштуванні саме з підстав порушення правил військового обліку.
Крім того, з матеріалів поданої заяви про забезпечення позову не вбачається очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій, оскільки згідно з військово-обліковим документом, сформованим у системі «Резвер+» 02.09.2025р., причина розшуку ОСОБА_1 «не прибув за повісткою до ТЦК та СП», дата початку розшуку - « 02.02.2025р.», а написана ним заява про виправлення в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів помилки щодо нього та зняття такої відмітки, датована 05.08.2025р., тобто строк її розгляду на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову ще не сплинув, тому твердження про очевидність протиправності дій щодо поставлення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідному реєстрі є передчасними, адже об`єктива оцінка правових підстав для вчинення цієї відмітки може бути повноцінно надана лише під час розгляду справи судом по суті позовних вимог.
Більш того, представником позивача не подано доказів отримання шляхом проставлення відповідних вхідних відміток чи надсилання засобами поштового зв`язку посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, яка відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню, наведені підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям згаданої статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Заявником на час вирішення заяви про забезпечення позову не надано, а судом не встановлено обґрунтованих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Представником позивача на момент розгляду заяви не підтверджено вказаних у ній обставин, а саме не надано доказів, які б свідчили, що існує виключна необхідність забороняти відповідачу вчиняти дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаного ОСОБА_1 , а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки він не зазначає про порушення його прав шляхом незаконної мобілізації, внаслідок чого посилання представника позивача у заяві про забезпечення позову на рішення Верховного Суду від 05.02.2025р. у справі №160/2592/23 є безпідставними, адже у ньому вказано про необхідність забезпечення позову шляхом заборони мобілізувати позивача, адже надання відстрочки особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.
Натомість у поданій до суду заяві про забезпечення позову не міститься посилання на обставини неправомірної відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову та на його незаконний призов на військову службу, а в ній перелічені інші підстави для необхідності забезпечення позову неможливість працевлаштуватися та відсутність законних підстав для внесення до Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів позначки про порушення правил військового обліку.
Тобто рішення Верховного Суду від 05.02.2025р. у справі №160/2592/23 не є ревалентним до правовідносин, що складися між ОСОБА_1 та суб`єктом владних повноважень, дії якого він має намір оскаржити до суду.
Інформаційно-аналітична система «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (далі - ІАС) - це структурована автоматизована база даних, яка використовується для збирання, зберігання, обліку, пошуку, узагальнення, захисту, перевірки достовірності відомостей, перетворення та відображення інформації, забезпечення доступу до даних про притягнення особи до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України (п.2).
Об`єктами обліку ІАС (далі - об`єкти обліку) є: фізичні особи, які відповідно до Кримінального процесуального кодексу України набули статусу підозрюваного, обвинуваченого (підсудного), засудженого; фізичні особи, щодо яких застосовано примусові заходи медичного чи виховного характеру; фізичні особи, яких звільнено від кримінальної відповідальності згідно із статтями 44-49, 97 Кримінального кодексу України; фізичні особи, яких оголошено в розшук; громадяни України, яких засуджено судами інших держав; архівна інформація репресивних органів (п.7).
Відомості з ІАС використовуються для: кваліфікації кримінального правопорушення при вчиненні нового кримінального правопорушення; застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення; з`ясування обставин, що обтяжують покарання; прийняття рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення, амністії, помилування та в інших випадках, визначених законодавством; виявлення перешкод в обійманні певних посад;
встановлення передумов заборони займатися певними видами професійної діяльності; обмеження свободи пересування; визначення виду виправної колонії, у якій засуджені до позбавлення волі відбуватимуть покарання; виконання запитів на підставі міжнародних договорів про правове співробітництво у кримінальних справах; виконання державними органами спеціального призначення з правоохоронними функціями, іншими державними органами завдань, визначених законодавством.
Отже, надані представником позивача відомості стосовно ОСОБА_1 в якості доказу відсутності порушення правил військового обліку не можуть повною мірою підтверджувати дотримання ним вимог законодавства в частині виконання обов`язку прибути до відповідного ТЦК та СП за отриманою повісткою, оскільки витяг з ІАС підтверджує лише факт відсутності притягнення його саме до кримінальної, а не до адміністративної відповідальності.
Тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не має бути задоволена, оскільки вона ґрунтується на припущеннях та доводах, які можуть бути належним чином оцінені під час розгляду справи судом шляхом витребування та дослідження належних доказів.
Таким чином, позивачем не доведено наявності у цій заяві хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя О.О. Осіпова