Справа № 600/387/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/387/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Нагез О.О.,

представника позивача Донець Ю.Б.,

представника відповідача Проскурняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу за позовом Приватного підприємства "Оптітрейд" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/22854/Ж10/24-13-07-02 від 15.11.2024 р. (форма В4);

- визнати протиправним та скасування податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/22855/ж10/24-13-07-02 від 15.11.2024 р. (форма ПН).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки позивачем вірно сформовано податковий кредит із сум сплачених податків у зв`язку із ввезенням товарів на митну територію України. Крім того, позивач вказав, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Таким чином, позивач стверджує, що правомірно набув право на віднесення сплачених ним сум ПДВ до податкового кредиту, відповідно, жодних порушень не вчиняв та не повинен був реєструвати податкові накладні, у зв`язку із чим оскаржувані рішення підлягають скасуванню. Позивач також вказав, що придбані рослини та аксесуари, які обліковуються на рахунку 281 «Товари на складі», є товарами, які придбані за кордоном на підставі відповідних зовнішньоекономічних контрактів, пройшли митне оформлення за відповідними митними деклараціями з відповідною сплатою ПДВ, та перестали перебувати під митним контролем, однак, фізично були присутні та наявні. Тому, враховуючи законодавчі вимоги для формування податкового кредиту при ввезенні товарів з-за кордону, подальша доля товару не повинна турбувати відповідача, якщо він реально переміщався через митний кордон України, оскільки право на податковий кредит виникло саме за фактом такого переміщення, який неможливо заперечити. Позивач відмітив, що виявлені податковим органом недоліки в організації обліку та зберігання товару не впливають на правомірність формування податкового кредиту. Також позивач зазначає, що на підставі листа ДПС від 30.09.2024 та наказу позивача від 02.10.2024 проведено інвентаризацію активів та матеріальних цінностей на складах. Однак, позивач вважає, що вказану інвентаризацію не можна вважати проведеною відповідно до вимог закону, тому, відповідно, її результати не можуть бути враховані для обґрунтування висновків акту перевірки. Позивач вказує, що було проведено вибіркову інвентаризацію без належних на те правових підстав. Окрім цього, інвентаризація була проведена без обов`язкової присутності матеріально відповідальної особи позивача, а результат інвентаризації був оформлений не протоколом, як того вимагає Положення про інвентаризацію у випадку інвентаризації запасів, а актом про проведення інвентаризації. Крім того, позивач вважає необґрунтованими висновки відповідача в акті перевірки щодо неможливості ідентифікувати рослини, які належать позивачу з посиланням на акт інвентаризації від 04.10.2024 р., оскільки відповідачу було надано пояснення щодо розміщення рослин та аксесуарів позивача на більшій площі розсадника, аніж та, яка орендується ним відповідно до договору оренди. Договірні відносини з ОСОБА_1 (матеріально-відповідальною особою) наразі не врегульовані, однак, цей факт не означає, що неможливо підтвердити фактичну наявність товарних запасів позивача, а навпаки, цей факт підтверджує, що рослини та аксесуари дійсно належать позивачу та розміщуються у розсаднику на площі близько 20000 кв.м. Позивач підтверджує своє запевнення щодо того, що у транспортних документах перевізники вказують м. Нововолинськ замість с. Стара Лішня для власної зручності, в той же час, поставка здійснюється саме у с. Стара Лішня та приймається там уповноваженою особою Побігуном Андрієм Ярославовичем (копія довіреності додається), а факт їх наявності у позивача підтверджується відповідними документами про проходження митного контролю. Позивач стверджує, що наявність певних недоліків чи помилок в оформленні документів не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних убачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю, мали місце. З вказаних підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та зазначив про безпідставність позовних вимог. Так, відповідач вказує, що ПП «ОПТІТРЕЙД» у присутності працівників ГУ ДПС у Волинській області проведено вибіркову інвентаризацію в розсаднику за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено нестачу 4241 шт.рослин. У ході проведення інвентаризації актом ГУ ДПС у Волинській області від 04.10.2024 №4300/07-04/31742504 встановлено, що на території за вищевказаною адресою здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 . Частина території згідно з договором оренди від 03.01.2020 №1/12 здано в оренду ПП «ОПТІТРЕЙД» (3000 кв.м), проте, розмежувати яка саме частина території надається в оренду не є можливим. Внаслідок чого, неможливо розмежувати рослини, які знаходяться на даній території, а отже факт користування ПП «ОПТІТРЕЙД» всією площею розсаднику та зберігання без документального підтвердження первинними та іншими документами, зокрема, але не виключно, актом приймання-передачі місця в розсаднику встановленої договором оренди площі, договором оренди на 20000 кв.м, не підтверджується наданими копіями державних актів на право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки 1,6 га та 0,6168 га. Також податковий орган вказав, що за період 2018-2024 р.р. ФОП ОСОБА_1 імпортовано 811218 шт. живих декоративних багаторічних рослин для відкритого ґрунту та 410 290 квіткових горщиків на загальну суму 19 977,5 тис.грн. Отже, податковий орган вказує, що фактичне місце поставки імпортованих рослин є м.Нововолинськ/м.Чернівці та не співпадає з адресою, за якою вони мають бути розміщені у розсаднику ( АДРЕСА_1 ), враховуючи, що під час проведеної інвентаризації не можливо було ідентифікувати рослини, які саме належать ПП «ОПТІТРЕЙД», а які ФОП ОСОБА_1 , та яка саме частина земельної ділянки в розсаднику декоративних рослин орендується ПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а яка використовується ФОП ОСОБА_1 , перевіркою не можливо було підтвердити залишки рослин, які обліковуються на залишках рахунку 281 «Товари на складі». Таким чином, податковий орган стверджує, що ПП «ОПТІТРЕЙД» використано в операціях, що не є господарською діяльністю платника товарні запаси, у т.ч. рослини декоративні в асортименті (961 найменування) в кількості 1053474 шт. на загальну суму 26395570,71 грн та горщики квіткові в асортименті (ємністю 10л, 100л, 12л, 15л, 20л, 15л, 3л, 35л, 45л, 5л, 60л, 7,5л, 80 л) в кількості 841445 шт. на загальну суму 4 020 824,18 грн. Також податковий орган зазначає, що на підставі первинних документів (CMR, актів надання послуг, рахунків на оплату) встановлено, що перевезення імпортованого товару декоративних рослин, горщиків здійснювалось до м.Нововолинськ/м.Чернівці. Отже, ПП «ОПТІТРЕЙД» було обізнано про маршрути перевезення ТМЦ та місце розвантаження - м.Нововолинськ/ м.Чернівці, яке вказано в Заявках, CMR, актах здачі-приймання робіт (наданих послуг), рахунках на оплату. Інші документи (ТТН, акти наданих послуг), які підтверджують перевезення рослин з м.Нововолинська до с. Стара Лішня, або з м.Чернівців до с. Стара Лішня платником не надано. Податковий орган вказав, що здійснення господарських операцій не підтверджено належно оформленими первинними документами, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті правомірно, у зв`язку із чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рух справи у суді

Ухвалами суду від 31.01.2025 р. та 07.02.2025 р. адміністративний позов залишено без руху. 11.02.2025 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 10 березня 2025 р.

Ухвалою суду від 28.02.2025 р. задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Судове засідання 10.03.2025 р. не відбулось внаслідок оголошення повітряної тривоги на території Чернівецької області. Розгляд справи призначено на 17.03.2025 року.

У підготовче судове засідання з`явились усі учасники справи. У зв`язку із необхідністю виклику в судове засідання свідка, судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 31.03.2025 року.

У підготовче судове засідання з`явились усі учасники справи. За результатами підготовчого засідання судом задоволено клопотання представника відповідача про залучення свідка, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.05.2025 року.

Ухвалою суду від 29.04.2025 р. відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції у приміщенні іншого суду.

У судове засідання 01.05.2025 р. з`явились усі учасники справи. У судовому засіданні оголошено перерву до 26.05.2025 року.

Ухвалою суду від 22.05.2025 р. заяву ОСОБА_2 про участь особи у судовому засіданні у режимі відеоконференції задоволено повністю. Заяву ОСОБА_1 про участь особи у судовому засіданні у режимі відеоконференції задоволено частково. Доручено Волинському окружному адміністративному суду забезпечити проведення відеоконференції розгляду справи, в частині допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У судове засідання 26.05.2025 р. з`явились усі учасники справи. Під час судового засідання допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У судовому засіданні оголошено перерву до 16.06.2025 року.

У судове засідання 16.06.2025 р. з`явились усі учасники справи. Судом досліджено докази та перед судовими дебатами оголошено перерву у судовому засіданні до 11.08.2025 року.

11.08.2025 р. в судове засідання з`явились усі учасники справи. За результатами судового засідання представник позивача підтримав заявлений позов, в той час як представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та призначив судове засідання для оголошення рішення суду на 21.08.2025 року.

В судовому засіданні 21.08.2025 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

10.11.2020 р. між позивачем та Виробником горщиків для городу та продукції рослин СРЕКО Даріуш Смолецькі (Республіка Польща) укладено договір №7/2020 на купівлю позивачем горщиків для вирощування рослин. На підставі вказаного контракту були складені інвойс №4/01/ЕХ/2021 в сумі 21634,92 євро та проформа №2/12/PRO/22020 przed UMOWA №7/2020 z10.11.2020. (том 1 а.с. 152-154).

Також матеріали справи містять міжнародні договори на купівлю позивачем рослин живих декоративних та інших рослин: контракт №11/2020 від 20.11.2020 р., договір №9/2021 від 06.09.2021 р., №10/2021 від 27.09.2021 р., №12/2020 від 06.09.2020 р., №13/2021 від 06.09.2021 р., №1/112022 від 20.11.2022 р., №2/112022 від 25.11.2022 р., №10/2022 від 06.09.2022 р., №1/2022 від 08.02.2022, №1/2023 від 01.03.2023 р., №2/2023 від 27.02.2023 р., №3/2023 від 16.03.2023 р., №4/2023 від 06.03.2023 р., №5/2023 від 17.03.2023 р., №6/2023 від 28.03.2023 р., №7/2023 від 02.04.2023 р., №8/2023 від 16.08.2023 р., №8/2023 від 05.04.2023 р., №9/2023 від 21.08.2023 р., №10/2023 від 08.02.2023 р., №12/2023 від 21.11.2023 р., №1/2024 від 01.02.2024 р., №2/2024 від 15.02.0223 р., №3/2024 від 20.03.2024 р, №4/2024 від 25.03.2024 р., №5/2024 від 01.04.2024 р., №5/2024 від 25.03.2024 р., №6/2024 від 15.04.2024 р., №8/2024 від 10.04.2024 р., №9/2024 від 05.04.2024 р., №10/2023 від 08.04.2024 р. Щодо вказаних угоди були складені рахунки замовлення, рахунки фактури, інвойси, митні декларації, договори про міжнародні транспортні перевезення, транспортно-експедиторські послуги, транспортно-експедиційне обслуговування, рахунки та транспортні витрати, акти наданих послуг та замовлення на надання транспортних послуг, міжнародні ттн (СМR). (том 1 а.с. 77-88, 155-231, том 2 а.с. 1-250, том 3 а.с. 1-42).

До матеріалів справи також додано договір №01/13 від 03.01.2020 р. обслуговування та догляду декоративних рослин, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Оптітрейд). Також, між вказаними сторонами укладено 03.01.2020 р. договір №01/12 оренди місця в розсаднику декоративних рослин та складено акт прийому-передачі частини місця в розсаднику декоративних рослин. (том 1 а.с. 149-151).

Матеріали справи містять договір №3/2021 від 27.05.2021 р. купівлі позивачем роздрібнювача до торфу і змішувач до торфу. На підтвердження придбання вказаного товару позивачем надано митну декларацію UA205100/2021/011646.(том 1 а.с. 161-164).

У зв`язку із проведенням документальної позапланової перевірки позивача щодо дотримання ним податкового законодавства при декларуванні за серпень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого відшкодування, 30.09.2024 р. податковим органом надіслано позивачу повідомлення із пропозицією проведення інвентаризації основних засобів, тмц, коштів, у тому числі зняття залишків тмц, готівки, станом на 02.10.2024 р. в присутності посадових осіб податкового органу. (том 1 а.с. 96).

02.10.2024 р. позивачем складено наказ №16 про проведення інвентаризації активів та матеріальних цінностей. За результатами проведеної інвентаризації складено інвентаризаційний опис №2 станом на 30.09.2024 року. 04.10.2024 р. представниками податкового органу та представниками позивача складено акт №4300/07-04/31742504 щодо проведення інвентаризації за адресою: Волинська обл., Іваничівський р-н, с. Стара Лішня, вул. Шевченка, 2. При цьому, в акті вказано, що інвентаризація проведена за вибірковим методом. (том 1 а.с. 97-104).

Головним управлінням ДПС у м. Чернівецькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «ОПТІТРЕЙД» щодо дотримання ним податкового законодавства при декларуванні за серпень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 9871082 грн у податковій декларації з податку на додану вартість, за результатами якої було складено акт №15014/Ж5/24-13-07-02/31742504 від 15.10.2024 року. У вказаному акті зафіксовано висновки про завищення позивачем суми від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту за серпень 2024 на суму 6083279,00 гривень, та, як наслідок, встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі на зазначену суму, що свідчить про порушення п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, пунктів 201.1 та 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. (том 1 а.с. 94-95, 106-132, том 3 а.с. 90-146).

Позивач подав 29.10.2024 р. заперечення на акт перевірки №15014/Ж5/24-13-07-02/31742504 від 15.10.2024 року. (том 1 а.с. 134-137).

За результатом розгляду заперечень відповідач залишив без змін висновки, що були викладені в акті перевірки, а заперечення позивача - без задоволення. (том 3а.с 147).

На підставі акта перевірки №15014/Ж5/24-13-07-02/31742504 від 15.10.2024 р. податковим органом прийнято податкові повідомлення рішення: №00000/22854/Ж10/24-13-07-02 від 15.11.2024 р. (форма В4), яким визначено суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 6083279 грн; №00000/22855/ж10/24-13-07-02 від 15.11.2024 р. (форма ПН), яким накладено штраф в сумі 3400 гривень. (том 1 а.с.143-147).

Також матеріали справи містять податкову декларацію з податкову на додану вартість позивача за серпень 2024 року. (том 1 а.с. 89-93).

Матеріали справи містять інформацію, надану позивачем податковому органу, що для зручності перевізники в транспортних документах зазначають місце розвантаження м. Нововолинськ, оскільки розсадник знаходиться в пішій доступності в передмісті в межах 1 км. Крім того, інколи перевізник використовував в документах для перевезення юридичну адресу підприємства. (том 1 а.с. 105).

Також матеріали справи містять довіреність Приватного підприємства "Оптітрейд", надану ОСОБА_1 10.01.2021 року. (а.с. 139).

Крім того, матеріали справи містять копії державних актів право власності Серія ВЛ №024545 та ЯЛ №071556 на земельні ділянки площами 0,6168 га та 1,6000 га, зареєстровані за ОСОБА_1 , за адресою: с. Стара Лішня, Іваничівський р-н, Волинська обл. (том 1 а.с. 141-142).

Матеріали справи містять інформацію, надану ФОП ОСОБА_3 31.01.2025 р. про те, що вантаж доставлявся позивачу за адресою розсадника в с. Стара Лішня, так як в Нововолинську відбулося розмитнення товару. Товар від імені позивача приймав ОСОБА_1 (том 3 а.с. 61)

Також матеріали справи містять протокол №567/ж13/24-13-07-02 від 15.10.2024 р. про адміністративне правопорушення, складене відносно директора ПП «Оптітрейд», а також постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.01.2025 р. №725/10054/24. (том 3 а.с. 62-63).

До матеріалів справи долучено повідомлення про об`єкти оподаткування ФОП ОСОБА_1 від 24.06.2019 р., де задекларовано об`єкт у м. Нововолинськ, Волинської області. (том 3 а.с. 176-177)

Під час судового розгляду справи було допитано у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_1 повідомив, що являється товаришем директора ПП «Оптітрейд», займається аналогічним видом господарської діяльності та надає йому в оренду місце в розсаднику за адресою: Волинська обл., Іваничівський р-н, с. Стара Лішня, а також на підстав довіреності уповноважений на отримання товару ПП «Оптітрейд» від постачальників. Також свідок повідомив, що під час проведення інвентаризації 04.11.2024 р. був головою інвентаризаційної комісії. Вказав, що працівники податкової прибули після проведення інвентаризації, а також про зафіксовані недоліки в акті інвентаризації. Крім того, свідок зазначив, що рішення про проведення вибіркової інвентаризації прийнято податковим органом, що було зумовлене погодними умовами та значними обсягами розсадника. Під час прийому товару, що надходив позивачу свідок не розписувався в документах, а здійснював прийом на підставі інвойсу. Зазначив про наявну кредиторську заборгованість позивача перед ним, при цьому документальних підтверджень вказаного немає, як і відсутні оформленні трудові відносини його з позивачем. Крім того, свідок повідомив, що рослини позивача займають площу близько 2-х гектарів, а також те, що в розсаднику розміщено лише імпортовані товари.

Свідок ОСОБА_2 (головний державний інспектор сектору аналізу податкової інформації управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області) повідомила, що була присутня під час проведення позивачем інвентаризації 04.10.2024 р., в ході якої, внаслідок поганих погодних умов, запропоновано провести вибіркову інвентаризацію, на що позивач погодився. Інвентаризацію проводили представники позивача Побігун А.Я. та Іванищук Т.М. Членами інвентаризаційної комісії протоколи не складались. Складений акт щодо проведення інвентаризації є результатом роботи податкового органу. Повідомлено, що голова інвентаризаційної комісії Побігун А.Я., відлучався під час проведення інвентаризації. Також повідомлено, що за результатами проведеної інвентаризації встановлено недостачу та надлишки. Наявність матеріально відповідальних осіб не встановлювалось під час інвентаризації.

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно з п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до положень пунктів 201.1 та 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ст.248 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.5 ст.255 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний підпис, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з положеннями ст.258 Митного кодексу України під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим.

За рішенням митного органу митне оформлення та випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до митного режиму експорту може здійснюватися без їх пред`явлення митному органу, якому подано митну декларацію, заповнену у звичайному порядку. Рішення про можливість випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення без їх пред`явлення митному органу або про необхідність такого пред`явлення приймається митним органом на основі результатів аналізу ризиків у строк не більше чотирьох робочих годин з моменту прийняття митної декларації, заповненої у звичайному порядку відповідно до митного режиму експорту.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.4 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Таким чином, суд вважає, що декларування і сплата митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, у тому числі імпортний податок на додану вартість, здійснюється декларантом на підставі митної декларації й уточняється, у разі потреби, на підставі додаткової декларації.

Суд звертає увагу апелянта на те, що положеннями ПК України у разі ввезення товарів на митну територію України чітко визначено право платника податку на віднесення фактично сплачених сум податку на додану вартість на погашення податкових зобов`язань до складу податкового кредиту виникає на підставі митних декларацій та не поставлено у залежність від процедури завершення митного оформлення.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зазначив Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 р. у справі №480/660/19, від 22.04.2021р. у справі 640/19498/19, від 01.06.2021 р. у справі №640/9167/20, від 21.10.2021р. у справі №640/4639/20, від 24.11.2021 р. у справі №640/4641/20, в яких зазначено, що контролюючий орган безпідставно пов`язував право на податковий кредит із моментом завершення митних формальностей, адже положення ст.198 ПК України чітко вказують на момент, з якого у платника податку виникає право на формування податкового кредиту - дата сплати податку за податковими зобов`язаннями.

Верховний Суд зазначив, що документи повинні розглядатися виходячи з їх змісту, а не особливостей їх оформлення. Подання декларації до митних органів є юридично значимим фактом, який тягне за собою виникнення обов`язків зі сплати податків, а тому, відповідно, датою виникнення податкових зобов`язань є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Суд встановив, що позивачем складено податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2024 р., в якій визначено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту 9832180 гривень.

На підтвердження підстав для включення до складу податкового кредиту 9832180 грн позивач, як під час проведення перевірки податковим органом так і для суду було надано міжнародні договори на купівлю позивачем рослин живих декоративних та інших рослин, горщики для рослин, щодо яких були складені рахунки замовлення, рахунки фактури, інвойси, митні декларації, договори про міжнародні транспортні перевезення, транспортно-експедиторські послуги, транспортно-експедиційне обслуговування, рахунки та транспортні витрати, акти наданих послуг та замовлення на надання транспортних послуг, міжнародні ТТН (СМR). Крім того, сплата митних платежів за імпортований товар підтверджується відповідними митними деклараціями. При цьому, податковий орган не спростовує та не заперечує щодо сплати позивачем сум податку на додану вартість відповідно до митних декларацій. Поряд із цим, податковий орган ставить під сумнів використання позивачем імпортованого товару у господарській діяльності, у зв`язку із чим і було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення та вказано на обов`язок позивача реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі на зазначену суму ПДВ.

Однак, суд не погоджується з такими висновками податкового органу та звертає увагу, що правові висновки Верховного Суду у згаданих вище постановах чітко визначають, що право позивача на віднесення фактично сплачених сум податку на додану вартість на погашення податкових зобов`язань до складу податкового кредиту виникає на підставі митних декларацій та не поставлено у залежність від подальших дій платника податку, пов`язаних як з процедурою завершення митного оформлення так і використанням товару у господарській діяльності. При цьому, ПК України не містить вимог складення та реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі на суму ПДВ, яка сплачена відповідно митних декларацій, а посилання податкового органу на п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України суд вважає помилковими.

Щодо доводів податкового органу про не підтвердження використання позивачем поставлених товарів у власній господарській діяльності суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі матеріалів справи було встановлено, що проведеній документальній позаплановій виїзній перевірці Приватного підприємства «ОПТІТРЕЙД» передувало проведення інвентаризації основних засобів, ТМЦ, коштів, у тому числі зняття залишків ТМЦ, готівки, здійснену позивачем в присутності посадових осіб податкового органу. При цьому, згідно наданих суду доказів щодо проведеної інвентаризації, складеного акту, а також показів свідків ОСОБА_1 (голова комісії з інвентаризації) та Філіпчук Оксани Павлівни (головний державний інспектор сектору аналізу податкової інформації управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області) судом було з`ясовано, що інвентаризація проведена вибірково. За результатами проведеної інвентаризації було виявлено ряд недоліків, нестачу та залишки товару, а також встановлено неможливість відмежувати товар позивача та ФОП ОСОБА_1 . Крім того, було виявлено неточності з місцем доставляння товару позивачу згідно з товаротранспортними документами та фактичним місцем поставки товару. При цьому, позивач не заперечував про наявність певних недоліків щодо організації обліку товару, а також надав податковому органу письмові пояснення перевізників щодо фактичного місяця поставки в розсадник за адресою: с. Стара Лішня, Іваничівський р-н, Волинська обл. Поряд із цим, податковий орган обґрунтовує оскаржувані рішення виключно формальними неточностями в оформленні позивачем документації та не має доказів на підтвердження того, що імпортований позивачем товар не використувався ним у господарській діяльності. Однак, суд звертає увагу, що вказані обставини не можуть бути поставлені в основу висновків щодо завищення/заниження від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість згідно митної декларації, оскільки подальший облік та використання позивачем імпортованого товару не впливає на правомірність формування позивачем податкового кредиту, відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Суд вважає, що позивачем у спірних правовідносинах виконано належним чином усі умови необхідні для отримання бюджетного відшкодування ПДВ, а висновки податкового органу є помилковими та не мають відношення до правомірності формування бюджетного відшкодування з ПДВ, підтвердженого митними деклараціями платника податку.

Решта доводів сторін не впливають на висновки суду щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних рішень, а тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, суд стягує на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/22854/Ж10/24-13-07-02 від 15.11.2024 р. (форма В4).

3. Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/22855/ж10/24-13-07-02 від 15.11.2024 р. (форма ПН).

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір згідно квитанцій від 14.01.2025 р. та від 05.02.2025 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.08.2025 року.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: Приватне підприємство "Оптітрейд" (вул. Маяковського, 2, кв. 8, м. Чернівці, 58001, );

відповідач: Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А,м. Чернівці, 58013, ).

Суддя Т.М. Брезіна