Справа № 440/2026/24
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/2026/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Проскурні Я.О.,

представника позивача Смітюх В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 по справі №440/2026/24 скасовано. Ухвалено постанову, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення індексації ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 березня 2021 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 липня 2021 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення індексації ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 березня 2022 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2022 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення індексації ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 березня 2023 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01березня 2023 року.

05.06.2025 до суду надійшла заява представника позивача про зміну способу та порядку виконання рішення у справі №440/2026/24.

У поданій заяві заявник, посилаючись на невиконання ГУПФ України в Полтавській області судового рішення у справі №440/2026/24, просить суд встановити порядок виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2-25 у справі №440/2026/24 при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення його пенсії, на коефіцієнт збільшення відповідно до постанов зазначених в судовому рішенні, а саме: з 01.07.2021 з урахуванням показника середньої заробітної плати - 8617,12 грн. (7763,17 х 1,11), 01.03.2022 з урахуванням показника середньої заробітної плати - 9823,51 грн. (8617,12 х 1,14); з 01.03.2023 з урахуванням показника середньої заробітної плати - 11758,75 грн (9823,51 грн х 1,197).

У судовому засіданні представник позивача просив заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі « 440/2026/24 задовольнити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та подану заяву про зміну способу виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Частинами першою-четвертою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені ст. 378 КАС України.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Неможливість виконання рішень зобов`язального характеру, боржником за яким є державний орган, відповідно до встановленого Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" порядку безспірного списання відповідних коштів із рахунків такого державного органу фактично призводить до неможливості їх виконання в цілому. Така обставина є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 у справі № 281/1820/14-а, від 16.05.2018 у справі № 556/2609/14-а, від 11.11.2020 у справі № 817/628/15 та від 17.02.2021 у справі № 295/16238/14, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18.

Спосіб виконання судового рішення є способом реалізації захисту порушених прав позивача, який визначений самим рішенням та повинен відповідати вимогам закону. Під зміною ж способу і порядку виконання судового рішення необхідно розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації прийнятого рішення. Ці заходи мають забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті, торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, а також змінювати обраний судом при ухваленні цього рішення спосіб відновлення порушеного права позивача.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" № 4901-VI від 05.06.2012, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган, державні підприємство, установа, організація.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Суд відмічає, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 березня 2021 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 липня 2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 березня 2022 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2022 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 березня 2023 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01березня 2023 року.

У резолютивній частині рішення суду не вказано конкретної суми показника середньої заробітної плати, а лише використано загальне формулювання: "показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії".

Позивач наполягає, що цей показник становив з 01.07.2021 8617,12 грн; з 01.03.2022 9823,51 грн; з 01.03.2023 11758,75 грн.

Судом становлено, що резолютивна частина постанови від 04.02.2025 є чіткою та не містить неоднозначностей щодо зобов`язань відповідача провести індексацію пенсії Позивача із застосуванням коефіцієнтів 1,11, 1,14, 1,197. Однак у рішенні не конкретизовано, який саме показник середньої заробітної плати має бути застосований.

Резолютивна частина постанови від 04.02.2025 не потребує додаткового тлумачення чи уточнення порядку виконання, оскільки вона прямо зобов`язує відповідача провести індексацію до "показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії". Це формулювання є стандартним і відповідає законодавству, а визначення конкретного розміру цього показника належить до компетенції відповідача під час виконання рішення.

Позивач не надав доказів того, що відповідач узагалі не виконує судове рішення чи виконує його в спосіб, який унеможливлює реалізацію прав позивача.

Натомість спір стосується правильності застосування базового показника вираженого у грошововму еквіваленті, що не є підставою для встановлення порядку виконання відповідно до статті 378 КАС України, а може бути окремим предметом розгляду щодо визнання дій відповідача протиправними під час виконання судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні обставини, які істотно ускладнюють виконання постанови суду від 04.02.2025 або роблять його неможливим. Заява позивача спрямована на уточнення змісту судового рішення, а не на усунення перешкод у його виконанні, що виходить за межі повноважень суду в межах розгляду заяви за статтею 378 КАС України.

Зміна порядку виконання судового рішення шляхом вказівки конкретних сум показника середньої заробітної плати фактично означала б зміну суті резолютивної частини постанови від 04.02.2025, що суперечить принципам судового розгляду та межам повноважень суду при розгляді таких заяв.

Обраний спосіб відновлення порушених прав позивача фактично свідчить про зміну резолютивної частини рішення суду, із зобов`язального характеру у спосіб стягнення конкретної суми, що суперечить усталеній позиції Верховного Суду (постанова від 10.07.2018 у справі №490/9519/16-а, від 30.07.2019 у справі № 281/1618/14-а, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18).

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2023 у справі №340/6875/21.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки у справі, що розглядається встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, суд доходить висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить державний виконавець, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі.

Здійснене відповідачем нарахування позивачу індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні не є розмірі, який просить застосувати позивач, не є обставиною, що вказує на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надає достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого ст. 378 КАС України.

Відтак, змінивши спосіб виконання такого рішення на зобов`язання, зокрема, застосувати показник середньої заробітної плати у конкретній сумі, призведе до зміни рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Оскільки зміна на підставі ст. 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справах № 21-394а14, № 21-475а14, та в постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 755/7078/16-а.

Вказані висновки також узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі № 281/1820/14-а, в якій суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Інших обставин, що були би підставами для зміни способу і порядку виконання судового рішення, заявником не наведено та судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд прийшов переконання, що обґрунтованих підстав для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/2026/24 не установлено.

Згідно ч. 8 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу за результатами розгляду питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 241, 248, 256, 294, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 01.09.2025.

Суддя С.С. Бойко