Справа № 620/6269/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/6269/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС №7441 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 30.05.2025 звернулась до суду адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС №7441 (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в перереєстрації транспортного засобу автомобіля Citroen C4, 2010 р.в., номер кузова НОМЕР_1 на нового власника ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля Citroen C4, 2010 р.в., номер кузова НОМЕР_1 на нового власника ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що нею набуто право власності на автомобіль Citroen C4, 2010 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , у зв`язку із виконанням умов договору фінансового лізингу №CNGLA!00000081 від 12.05.2020, проте відповідачем протиправно було відмовлено їй в перереєстрації транспортного засобу.

Ухвалою судді від 02.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, разом з тим відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі як третьої особи Акціонерного товариства комерційний банк ''ПриватБанк''. Також судом запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив, у якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що у відповідності до абзацу першого пункту 41 Порядку №1388 забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця. Відповідач зазначає, що у відповідності до абзаців дев`ятого чотирнадцятого пункту 15 Порядку №1388, у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено такі обставини.

12.05.2020 між АТ КБ «Приватбанк» - Лізингодавець та Губар Ольгою Сергіївною - Лізиногоодержувач укладено Договір фінансового лізингу № CNGLA!00000081 щодо транспортного засобу: марка ТЗ - Citroen C4; рік випуску 2010; тип ТЗ ХєтчБєк; номер кузова НОМЕР_1 , вартість 162000,00 грн (а.с.12-20).

У пункті 11.2 статті 11 зазначеного Договору було обумовлено, що сторони дійшли до згоди про те, що протягом 10 робочих днів з дня закінчення Строку лізингу передбаченого Договором, при обов`язкових умовах сплати Лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків Лізингодавцю, та при обов`язковій відсутності відмови Лізингодавця від Договору (розірвання Договору) відповідно до умов Договору та чинного законодавства, Лізингодавець зобов`язаний підписати Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на Предмет лізингу переходить від Лізингодавця до Лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печаткою Лізингодавця Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності, але не раніше ніж через один рік, починаючи з дати підписання Сторонами договору фінансового лізингу (а.с.18).

13.03.2025 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 підписано Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, в якому зазначено про те, що лізингоодержувач повністю сплатив Лізингодацю всі належні до сплати платежі за Договором, предмет лізингу автомобіль Citroen C4, 2010 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу (а.с.27).

13.03.2025 між АТ КБ «Приватбанк», надалі «Продавець», з одної сторони та ОСОБА_1 , надалі «Покупець», укладено договір №б/н купівлі-продажу предмета лізингу, відповідно до п.1.1. якого у зв`язку з повним розрахунком між покупцем і продавцем за предмет лізингу до дати укладення цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар автомобіль Citroen C4 (VIN номер НОМЕР_1 , рік випуску 2010), а покупець зобов`язується прийняти товар на умовах, визначених цим договором (а.с.29).

Наказом АТ КБ «Приватбанк» №CNGLA!00000081 від 13.03.2025 проведено перереєстрацію транспортного засобу Citroen C4 VIN номер НОМЕР_1 ; головному бухгалтеру банку зняти зазначений автомобіль з балансу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для подальшої перереєстрації на ОСОБА_1 ; доручено перереєстрацію транспортного засобу в сервісному центрі МВС пані ОСОБА_1 ; керуючись нормами Закону України від 15.04.2014 №1206-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку відкриття бізнесу», оформити документи, що стосуються перереєстрації зазначеного транспортного засобу (акти, заяви тощо), без використання печатки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.26).

Також 13.03.2025 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 складено Акт приймання-передачі транспортного засобу марки (моделі) Citroen C4 VIN № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_2 , видане ТСЦ 7441 (а.с.28).

Для реєстрації вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до ТСЦ МВС №7441.

Листом від 15.03.2025 №31/33 позивачу було повідомлено про неможливість проведення перереєстрації транспортного засобу Citroen C4, 2010 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , який на праві власності належить АТ КБ «Приватбанк», оскільки за даними Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України ПАТ КБ «Приватбанк» () значиться божником у 174 виконавчих провадженнях. Враховуючи вищевикладене, за наявності відомостей про власника транспортного засобу в Єдиному реєстрі боржників, у адміністратора сервісного центру МВС відсутні підстави для проведення перереєстрації такого транспортного засобу (а.с.31-32).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (міністерств, інших центральних органів державної виконавчої влади та об`єднань) є Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон №3353-XII).

Відповідно до частини першої статті 29 Закону №3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною першою статті 34 Закону №3353-XII передбачено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Відповідно до частин четвертої-п`ятої цієї статті державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

У разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Процедура перереєстрації транспортних засобів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі Порядок №1388).

Відповідно до абзацу першого пункту 15 Порядку №1388 державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після проведення уповноваженими особами сервісного центру МВС перевірки відповідних документів та/або відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державному Реєстрі атестованих судових експертів, автоматизованій базі даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірки відомостей про обмеження відчуження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі (крім внутрішньо переміщених осіб, інформація щодо яких підтверджується даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб), відомостей про особу, що містяться в Єдиному реєстрі боржників, відповідних базах даних та державних реєстрах щодо осіб, які перебувають у розшуку, перевірки дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей, дійсності сертифіката відповідності за Державним реєстром сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстром виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником, документів, що підтверджують правомірність придбання, отримання відомостей щодо митного оформлення транспортних засобів, а також установлення відповідності конструкції вимогам правил та нормативів шляхом отримання відповідних відомостей із таких баз даних і реєстрів. За результатами таких перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться відповідний напис про їх проведення, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) і дати (крім випадків подання заяви в електронній формі через електронний кабінет водія або засобами Порталу Дія).

Абзацом дев`ятим-чотирнадцятим цього пункту визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли:

- перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;

- транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

- транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України Про виконавче провадження;

- транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

- транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 №985.

Разом з тим, частиною другою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Конституційний Суд України в цьому контексті зазначав: «Посутнє тлумачення … приписів Основного Закону України дозволяє стверджувати, що юридичні інститути будь-якої країни конституційної демократії не є підґрунтям для набуття права власності або права добросовісного володіння внаслідок злочинної або іншої протиправної діяльності, оскільки подібне унормування суспільних відносин суперечило би конституційному ладу, порушувало би публічний порядок та права власників і добросовісних володільців, які є потерпілими від такої діяльності» (Рішення КС України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законними межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними (Рішення КС України від 28 квітня 2021 року № 2-р(ІІ)/2021).

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти або правовідносини. Традиційно підстави набуття права власності поділяють на первісні (набуття права власності вперше, незалежно від волі попередніх власників) і похідні (зміна власника). Розглядаючи спори про захист права власності, набутого у похідний спосіб, судам необхідно враховувати імовірність наявності прав на відповідне майно в інших осіб.

Відповідно до Цивільного Кодексу України до первісних підстав набуття права власності належать набуття права на новостворене майно, у тому числі об`єкт будівництва (стаття 331 ЦК України), переробка речі (стаття 332 ЦК України), привласнення загальнодоступних дарів природи (стаття 333 ЦК України), набувальна давність (стаття 344 ЦК України) та інші.

Найбільш поширеними похідними способами набуття права власності особами є набуття права власності на підставі правочинів (стаття 334 ЦК України) та внаслідок правонаступництва (стаття 107 ЦК України) (для юридичних осіб). У похідних способах набуття права власності на майно необхідно враховувати вірогідність наявності на це майно прав інших осіб невласників, наприклад, іпотекодержателя, заставодержателя, орендаря, іншого суб`єкта обмеженого речового права. Ці права зазвичай не повинні втрачатися при зміні власника речі, яка переходить до нового власника, маючи обтяження. Фактично діє правило римського права: «nemopotest pluraiura inrem» - «ніхто не може передати іншому більше прав на річ, ніж має сам».

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 319 ЦК України).

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 334 ЦК України).

На відміну від нерухомого майна, ЦК України не передбачено переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою виходячи з нормативного регулювання (частина четверта статті 334 ЦК України).

Відповідно до статті 34 Закону №3353-XII державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Отже, правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі загальних положень ЦК України про перехід права власності за договором, спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону №3353-XII та прийнятих на його виконання нормативних актів відповідних органів, що регламентують порядок державної реєстрації окремих видів транспортних засобів.

Суд враховує, що як положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації (або ж перереєстрації). Порушення приписів про державну реєстрацію транспортного засобу має наслідком заборону його експлуатації (користування рухомим майном).

Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статтей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №911/1278/20 погодилась з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 278/3640/18 (провадження № 61-11481св20), в якій, аналізуючи положення статті 334 ЦК України та статті 34 Закону України «Про дорожній рух», суд зазначив: «…правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір комісії транспортного засобу та договір купівлі-продажу транспортного засобу. Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує».

Як встановлено матеріалами справи, у відповідності до умов договору фінансового лізингу від 12.05.2012 №CNGLA!00000081, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , право власності на Предмет лізингу переходить від Лізингодавця до Лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими, представниками Сторін та скріплення печаткою Лізингодавця Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності, але не раніше ніж через один рік, починаючи з дати підписання Сторонами договору фінансового лізингу (п.11.2 договору) (а.с.18).

Вищевказаним пунктом Договору закріплено, що в разі закінчення договору лізингу, до Лізингоодержувача (в даному випадку яким є позивач) переходить право власності на Предмет лізингу (транспортний засіб: марка ТЗ - Citroen C4, рік випуску 2010, тип ТЗ ХєтчБєк, номер кузоваLCFWCAY510247).

Суд встановив, що договір фінансового лізингу від 12.05.2012 №CNGLA!00000081 було закінчено з огляду на повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань щодо сплати лізинго-платежів. Відповідне підтверджується як листом АТ КБ «Приватбанк» від 14.03.2025 №20.1.0.0.0/7-250313/65963, так і наказом № CNGLA!00000081 від 13.03.2025 (а.с.25-26).

Факт переходу до ОСОБА_1 права власності на автомобіль також підтверджується й Актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу №CNGLA!00000081 від 13.03.2025, п.1 якого сторони засвідчили, що всі зобов`язання Сторін відповідно до Договору №CNGLA!00000081 було належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов`язань за ним Сторони не мають (а.с.27).

Також п.3 згаданого акту встановлено, що предмет лізингу автомобіль Citroen C4 номер кузова НОМЕР_1 разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля Citroen C4 номер кузова НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» не свідчить про те, що останній є фактичним власником такого автомобіля, адже свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про ТЗ і його власника (на момент видачі свідоцтва), проте, як самостійний документ, право власності у особи не породжує.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмолено позивачу в здійсненні перереєстрації транспортного засобу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС №7441 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС №7441 щодо відмови ОСОБА_1 в перереєстрації транспортного засобу.

Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС №7441 здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля Citroen C4, 2010 р.в., номер кузова НОМЕР_1 на нового власника ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС №7441 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 вересня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС №7441 ( , вул. Шевченка, буд. 162-А, м. Чернігів, Чернігівський район, Чернігівська область, 14020).

Суддя С.В. Бородавкіна