Справа № 160/32091/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 вересня 2025 року Справа №160/32091/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна С.В., розглянувши звіт відповідача про виконання рішення суду та заперечення позовача на звіт у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровьскій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року у справі № 160/32091/23 адміністративний позов задоволено:

визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 01.03.2022 року індексацію згідно постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році» , та з 01 березня 2023 року індексацію в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату з 01 березня 2022 року індексації в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118, та з 01 березня 2023 року індексації в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» в повному обсязі з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою суду від 20.01.2025 року зобов`язано відповідача надати суду звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 24.06.2025 року відмовлено у прийнятті звіту відповідача від 20.06.2025 року та встановлено відповідачу новий строк для подання звіту; окремо суд в ухвалі від 20.02.2025 року наголосив на тому, що у мотивувальній частині рішення суду від 15.01.2024 року у справі № 160/32091/23 прямо вказано, що обмеження відповідачем позивачу пенсії максимальним розміром згідно Закону України № 2262-XII є протиправним.

24.08.2025 року відповідач подав суду звіт про виконання рішення суду від 15.01.2024 року у справі № 160/32091/23, у якому зазначив про те, що розмір пенсії позивача становить 25 276,76 грн., а також нарахована доплата за період з 01.03.2023 року по 30.06.2025 року у розмірі 78 202,22 грн, яка не виплачена через відсутність грошових коштів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.

Суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду (ч.1 ст. 382-2 КАС України).

У мотивувальній частині рішення суду від 15.01.2024 року у справі № 160/32091/23 прямо вказано про те, що обмеження відповідачем пенсії позивачу максимальним розміром згідно Закону України № 2262-XII є протиправним.

За вказаних обставин, суд повторно наголошує на тому, що відповідач повинен провести індексацію пенсії позивача згідно рішення суду від 15.01.2024 року у справі № 160/32091/23 без урахування її максимального розміру, який передбачений Законом України № 2262-XII.

Також відповідач повинен виплатити позивачу нараховану доплата за період з 01.03.2023 року по 30.06.2025 року у розмірі 78 202,22 грн.

Щодо накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, після набрання рішенням законної сили його юридична сила прирівнюється до сили закону у правовідносинах між сторонами.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у даній набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач всупереч статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не виконав рішення суду, яке набрало законної сили.

Однак, специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, що він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту, чи невиконання рішення суду. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.04.2020 по справі №560/523/19, які з урахуванням частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої - забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Конвенції.

Згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Специфіка застосування штрафної санкції за статтею 382-3 КАС України, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність органу, що він очолює.

Приймаючи до уваги те, що судом під час розгляду справи не встановлено фактів, які б свідчили саме про умисне невиконання відповідачем рішення суду у дані справі, судом не встановлено недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду, то суд не знаходить підстав для накладення штрафу.

Керуючись ст. 382-3 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.08.2025 року.

Встановити Головному управлінню Пенсійнго фонду України в Дніпропетровській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року у справі № 160/32091/23 протягом 60-ти календарних днів з моменту отримання даної ухвали суду.

Не накладати штраф на керівника Головного управління Пенсійнго фонду України в Дніпропетровській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Златін