Справа № 200/8546/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року справа №200/8546/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 р. у справі № 200/8546/24 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення, ОСОБА_1 , щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період 12 місяців, які передують складанню Акту за формою П-4 від 12.04.2024 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити обрахунок середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати за розрахунковий період з 01 серпня 2014 року до 31 липня 2015 року, та здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати з дати її призначення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення, ОСОБА_1 , щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період 12 місяців, які передують складанню Акту за формою П-4 від 12.04.2024 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити обрахунок середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати за розрахунковий період з 01 серпня 2014 року до 31 липня 2015 року, та здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати з дати її призначення. В решті позовних вимог відмовити.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування зазначив, що розрахунок щомісячної страхової виплати здійснюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого за 12 календарних місяців перед настанням страхового випадку.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4, складеним 12.04.2024, встановлено, що ОСОБА_1 отримав професійні захворювання під час роботи гірником очисного забою на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». Таким чином, страховий випадок настав 12.04.2024.

Відповідно до записів в трудовій книжці потерпілого він працював гірником очисного забою на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 20.04.2009 по дату звільнення 27.06.2023. Відповідно розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати для призначення страхових виплат в даному випадку буде 12 календарних місяців перед місяцем звільнення з червня 2022 року по травень 2023 року включно.

Довідка про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) ОСОБА_1 для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 23.12.2024 № 1448, яка надана ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», відповідає даним Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до яких було здійснено нарахування щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 , і не дають підстав для перерахунку.

Здійснення обрахунку середньої заробітної плати, для призначення щомісячної страхової виплати, за розрахунковий період з 01 серпня 2014 року до 31 липня 2015 року, не передбачено Порядком №1266.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПрАТ Шахтоуправління Покровське у період з 06.10.2008 до 27.06.2023; з 20.04.2009 по дату звільнення 27.06.2023 працював гірником очисного забою.

У відповідності до інформації, яка міститься у військовому квитку серія НОМЕР_2 , 14.08.2015 на підставі Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 позивач був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією.

У період з 14.08.2015 до липня 2022 року на підприємстві ДП Вугільна компанія Краснолиманська позивачу виплачувалась середня заробітна плата на період проходження військової служби.

У наступному позивачем укладались контракти на проходження військової служби у Збройних силах України, а саме на підставі: Наказу ВК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.01.2016 № 3-РС; Наказу ВК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2018 № 48-РС (з 5.11.2028); Наказу ВК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.10.2019 року № 36-РС; Наказу ВК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.10.2020 №53-РС; Наказу ВК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.04.2022 №25-РС

25.06.2023 на підставі Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.06.2023 позивач звільнений в запас.

27.06.2023 ОСОБА_1 звільнений з ПрАТ Шахтоуправління Покровське за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України.

03.07.2023 позивач прийнятий до ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаду інспектора відділення військового обліку та бронювання сержантів та солдатів запасу. Звільнений з ІНФОРМАЦІЯ_4 за скороченням штату працівників 30.08.2024 року.

12.04.2024 складений Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, який затверджений начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Король В. 15 квітня 2024 року, яким ОСОБА_1 встановлено професійні захворювання: хронічна радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Пневмоконіоз (q/q, 2/2), ускладнений хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючого загострення, ЛH ІІ (другого ст.).

01.10.2024 ОСОБА_1 був оглянутий на МСЕК за професійними захворюваннями, встановлено первинно за сукупністю 55% втрати професійної працездатності, безстроково, з них: 25% по хронічній радикулопатії, 30% по пневмоконіозу (з 30.07.2024).

27.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілого.

Постановою Головного управління № /-2024-8 від 30.10.2024, ОСОБА_1 призначено одноразову допомогу у розмірі 30800 грн. та щомісячну страхову виплату з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності (55%), яка склала 8161,77грн. виходячи з середньомісячної заробітної плати для розрахунку страхових виплат 14 839,59 грн.

Згідно довідки ОК-5, позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна палата з 01 серпня 2014 року до 31 липня 2015 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, не запроваджено.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV (далі - Закон N 1105-XIV).

Відповідно до частини 7 статті 30 Закону № 1105-XIV, у редакції на час призначення виплат, страхові виплати складаються із: 1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу; 5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

За частиною 2 статті 14 Закону, страховий стаж обчислюється за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а за періоди до 1 липня 2000 року - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Частиною 1, 9 - 11 статті 36 Закону № 1105-XIV, у редакції на час призначення виплат, визначено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.

Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.

Під час обчислення середньомісячної заробітної плати враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески.

У разі повторного ушкодження здоров`я середньомісячна заробітна плата за бажанням потерпілого обчислюється за відповідні періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров`я. Сума страхової виплати в такому разі визначається згідно із ступенем (у відсотках) втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров`я.

Якщо повторне ушкодження здоров`я працівника настало з вини іншого роботодавця, страхова виплата здійснюється на загальних підставах.

Якщо на час звернення за страховою виплатою неможливо отримати інформацію про заробітну плату потерпілого до ушкодження здоров`я, сума страхової виплати визначається за чинною на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день звернення.

Стаття 31 Закону у редакції на час призначення виплат, визначає обставини перерахування розміру страхових виплат.

Так, перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться у разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім`ї померлого.

Щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню щороку, з 1 березня, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Коефіцієнт перерахунку щомісячних страхових виплат відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

За наявності фінансових можливостей бюджету уповноваженого органу управління розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для здійснення перерахування, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення.

Розмір такого збільшення визначається у межах бюджету уповноваженого органу управління за рішенням Кабінету Міністрів України.

Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати не підлягає зменшенню.

Постанова правління Пенсійного фонду України 26 січня 2024 року № 4-1 зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 березня 2024 р. за № 353/41698, відповідно до пункту 4, підпункту 4 пункту 12 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 7 Порядку здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1467, пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, затверджено Порядок призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Відповідно до пункту 2, 3, 6 розділу ІІІ Порядку № 4-1, рішення про призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат приймається протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження заяви з усіма необхідними документами з урахуванням отриманої органом, що призначає страхову виплату, інформації із відповідних державних електронних інформаційних реєстрів та баз даних.

Орган, що призначає страхову виплату, може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок або професійне захворювання оформлені з порушенням установлених вимог.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає страхову виплату, за правилами, встановленими Типовою інструкцією з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55.

Згідно із пунктом 1, 2 розділу V Порядку № 4-1, Щомісячна страхова виплата втраченої заробітної плати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку.

Для призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілий подає в електронній формі засобами Порталу Дія (за наявності технічної можливості) або вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України до органу, що призначає страхову виплату, заяву за формою відповідно до додатка 1 до цього Порядку. Заява може бути подана у формі паперового документа.

Потерпілий має право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхової виплати.

Органом, що призначає страхову виплату, до електронної справи про страхові виплати додаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України; виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності; довідка про розмір середньої заробітної плати перед настанням страхового випадку.

Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку № 4-1, середньомісячний заробіток для обчислення щомісячної страхової виплати визначається згідно з Порядком № 1266.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266 (далі Порядок № 1266).

Згідно пункту 3 якого, у редакції на час призначення виплат, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.

Пунктом 11 Порядку, у редакції на час призначення виплат, встановлено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

За приписами п. 12, 13 Порядку №1266, у редакції на час призначення виплат, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Відповідно до пункту 15, 16 Порядку № 1266, у редакції на час призначення виплат, у разі відсутності на момент призначення страхових виплат відомостей про середньомісячну заробітну плату найманих працівників, зайнятих в економіці України, за попередній рік береться фактична середньомісячна заробітна плата таких працівників за місяці попереднього року з подальшим перерахунком її після надходження даних про середньомісячну заробітну плату зазначених працівників за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата.

Якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць з поважних причин, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується пропорційно фактичній кількості відпрацьованих календарних днів у такому місяці.

Відповідно до п. 31, 33, 34 Порядку № 1266 у редакції на час призначення виплат, середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі коли відомості про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення середньої заробітної плати (винагороди за цивільно-правовими договорами), такі дані за відповідні періоди надаються роботодавцем протягом п`яти робочих днів за зверненням органів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або застрахованої особи за формою згідно з додатком.

Відомості, необхідні для обчислення середньоденного грошового забезпечення військовослужбовцям та іншим особам, які отримують грошове забезпечення, надаються за зверненням застрахованої особи територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, де такі особи перебувають на обліку, або військовими частинами, підприємствами, установами, організаціями, органами, де такі особи проходили службу, протягом п`яти робочих днів за формою згідно з додатком.

Аналіз вказаних норм свідчить, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку, при цьому, середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності. Якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць з поважних причин, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується пропорційно фактичній кількості відпрацьованих календарних днів у такому місяці.

Колегія суддів зазначає, що з системного аналізу законодавства та порядку вбачається, що потерпілий від нещасного випадку на виробництві, в разі встановлення стійкої втрати працездатності яку підтверджено довідкою МСЕК, має право звернутися до відповідного органу за призначенням страхових виплат.

При цьому, потерпілий при первинному зверненні, серед іншого, у разі відсутності інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб має надати робочому органу виконавчої дирекції Фонду довідку про заробітну плату (дохід) отримуваний перед нещасним випадком або перед звільненням з роботи з метою обчислення середньої заробітної плати, виходячи з якої та ступеня втрати професійної працездатності встановлюється сума щомісячної страхової виплати. Зазначені документи формуються в справу про страхові виплати та зберігаються в управлінні (відділенні) Фонду.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачу було призначено страхові виплати на період стійкої втрати професійної працездатності виходячи з ступеня втрати професійної працездатності.

При цьому, позивачу призначено щомісячну страхову виплату обчислену виходячи з середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) з застосуванням розрахункового періоду 12 календарних місяців перед місяцем звільнення з червня 2022 року по травень 2023 року включно.

Відповідач пов`язує визначення дати настання страхового випадку з датою звільнення.

Позивач перебував у трудових відносинах з ПрАТ Шахтоуправління Покровське у період, зокрема, з 20.04.2009 по дату звільнення 27.06.2023 працював гірником очисного забою.

При цьому, позивач 14.08.2015 на підставі Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією.

25.06.2023 на підставі Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.06.2023 позивач звільнений в запас.

27.06.2023 ОСОБА_1 звільнений з ПрАТ Шахтоуправління Покровське за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, під час перебування в трудових відносинах з роботодавцем та на час настання права на страхову виплату позивач проходив військову службу за контрактом (про що відповідачу було відомо з поданих позивачем документів), тому обчислення його щомісячної страхової виплати мало відбуватися з урахуванням п. 3, 13 Порядку №1266, тобто, із розрахункового періоду (12 календарних місяців), за який обчислюється середньомісячна заробітна плата, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я (ч. 1 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування) мав бути виключений період проходження позивачем військової служби, та мала бути застосована середня заробітна плата за посадою, за якою позивач як застрахована особа працював до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією йому встановлено стійку втрату професійної працездатності. Таким періодом є з 01 серпня 2014 року до 31 липня 2015 року включно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що обчислення середньої заробітної плати для визначення розміру страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) повинно бути здійснено за період з 01 серпня 2014 року до 31 липня 2015 року у відповідності до вимог Порядку № 1266.

Відтак позовні вимоги є обґрунтованими та відповідно, підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 р. у справі № 200/8546/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 27 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

А.А. Блохін