Справа № 953/5227/25
Суддя: Лисиченко С. М.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5227/25
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2025 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коломієць Тетяни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №953/5227/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
В провадженні Київського районного суду перебувала адміністративна справа №953/5227/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_2 №895 від 15.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. скасовано. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП - закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 коп.

04.08.2025 електронним шляхом до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коломієць Тетяни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №953/5227/25 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати на правничу допомогу у розмірі 8000.00 грн.

У судове засідання, призначене на 28.08.2025, сторони та третьої особи не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Аналіз зазначених норм вказує, що КАС України передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положення ч.1 ст.134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Згідно зі ст.30 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом часу.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З аналізу вищевказаної норми слідує, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати наведені вище критерії, зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до заяви про ухвалення додаткового судового рішення було надано наступні документи (в копіях):

- договір №18 про надання правової допомоги від 10.03.2025, укладений між АБ «Тетяни Коломієць» в особі керівника, адвоката Коломієць Тетяни Олександрівни, яка діє на підставі Статуту, що в подальшому іменується як «Бюро», з одного боку, та Сувгуровим Богданом Сергійовичем, який в подальшому іменується як «Клієнт», при одночасному згадуванні іменуються як «Сторони», а кожна окремо як «Сторона», згідно з п.1.1 якого у порядку та на умовах, що визначені Договором, Бюро за завданням Клієнта зобов`язується здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги Клієнту, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Згідно з п.4.1 Договору, надання Бюро послуг в межах Договору може здійснюватися на підставі додаткових угод, що укладаються Сторонами в межах цього Договору або за письмовим завданням (дорученням, заявкою) Клієнта. Оплата послуг Бюро здійснюється на підставі виставлених рахунків (п.5.1 Договору);

- додаткову угоду №1 від 26.05.2025 до Договору №18 про надання правової допомоги від 10.03.2025, укладену між АБ «Тетяни Коломієць», в особі керівника, адвоката Коломієць Тетяни Олександрівни, яка діє на підставі Статуту, що в подальшому іменується як «Бюро», з одного боку, та Сунгуровим Богданом Сергійовичем, який в подальшому іменується як «Клієнт», при одночасному згадуванні іменуються як «Сторони», а кожна окремо як «Сторона», про наступне: 1. На підставі та на виконання положень Договору №18 про надання правової допомоги від 10 березня 2025 року Клієнт доручає, а Бюро бере на себе зобов?язання надати правничу (правову) допомогу Клієнту щодо: 1.Підготовки та подання адміністративного позову до Київського районного суду міста Харкова про скасування постанови №895 від 15.05.2025 та закриття провадження у справі про адміністративне

правопорушення. 2. ???За домовленістю Сторін, вартість представництва інтересів Клієнта за надання правової допомоги, визначеної у п. 1. Додаткової угоди становить 8000.00 грн, без урахування супутніх витрат (транспорт, поштові витрати, збори, державне мито, тощо). 3. ???На виконання Договору №18 та Додаткової угоди №1 до нього Клієнт надає усі необхідні та належні права Бюро для здійснення представництва його інтересів. Повноваження адвоката не обмежуються. 4. ???Ця Додаткова угода є невід?ємною частиною Договору №18 про надання правової допомоги від та складена українською мовою в двох примірниках, по одному для кожної Сторони. 5. ??Реквізити та підписи Сторін;

- рахунок на оплату послуг від 26.05.2025 за Договором про надання правової допомоги №18 від 10.03.2025 та Додаткової угоди №1 до Догоовру №18 від 26.05.2025, за умовами якого Клієнт зобов`язується сплатити вартість послуг та надати докази (квитанція, чек) такої оплати після укладення додаткової угоди, на користь Бюро: підготовки та подання адміністративного позову до Київського районного суду м.Харкова про скасування постанови №895 від 15.05.2025 та закриття провадженні у справі про адміністративне правопорушення, ціна 8000,00 гривень;

- квитанцію про сплату ОСОБА_1 на користь АБ «Тетяни Коломієць» вартості юридичних послуг за Договором №18 від 10.03.2025 і Додатковою угодою №1 від 26.05.2025 в сумі 8000,00 гривень;

- акт наданих послуг №1 від 31.07.2025;

- звіт про виконані роботи за період з 10.03.2025 по 31.07.2025 Клієнт ОСОБА_1 . Сума до сплати згідно Додаткової угоди №1 від 26.05.2025 складає 8000,00 гривень.

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер серія АІ №1906535 на надання правничої допомоги та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №10146/10.

Відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Суд враховує, що в даному випадку розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже є визначеним.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Слід також враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат, тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Суд зауважує, що складність справи обумовлена як суттю спору й характером спірних правовідносин (нестандартний спір, нетипові правовідносини), так і кількістю учасників, обсягом доказів, кількістю засідань.

З огляду на зміст спірних правовідносин та правове регулювання таких, зроблений представником позивача розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, пропорційності складності наданих послуг правовому супроводу справи в суді інстанції, суд вважає необґрунтованою заявлену до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу (8 000, 00 грн.) та становить надмірний тягар для відповідача.

Суд відзначає, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Разом з тим, стосовно розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, проаналізувавши зроблені представником позивача розрахунки, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн., які, на переконання суду, є достатніми та співмірними із часом витраченим адвокатом та обсягом наданих ним послуг.

Суд зазначає, що дана справа є справою незначної складності, обсяг обставин, які є предметом доказування по даній справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини, не є надто значним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з прийняттям додаткового рішення про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи та обсяг виконаної адвокатом роботи.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 250, 252, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коломієць Тетяни Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №953/5227/25 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі №953/5227/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_3 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , понесені витрати на правову допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - С.М. Лисиченко