Справа № 600/2725/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 серпня 2025 р. м. Чернівці Cправа № 600/2725/25-а
Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
В провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала справа №600/2725/25-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі №600/2725/25-а, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 04 червня 2025 року та доданих до неї документів про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 червня 2025 року та додані до неї документи про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

До суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, а саме: 40000,00 (сорок тисяч) грн витрати на професійну правову (правничу) допомогу.

Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року призначено заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі до розгляду та вирішення в порядку письмового провадження на 29 серпня 2025 року. Роз`яснено ІНФОРМАЦІЯ_1 право подати клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, у строк до 28 серпня 2025 року.

Представником ІНФОРМАЦІЯ_1 подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яке обґрунтовано тим, що визначена адвокатом сума понесених поизваечм витрат на професійну правничу допомогу не обґрунтована належним чином у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг з урахуванням складності справи, кількості витраченого адвокатом часу на наданням цих послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. На думку представника відповідача, оскільки дана справа незначної складності і була розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, то, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, заявлена сума до відшкодування таких витрат є неспівмірною з вимогами, які були заявлені у даному позові.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі та перевіривши наявні матеріали, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що між Адвокатським об`єднанням «Ювченко&Партнери» в особі керуючого Ювченка Андрія Васильовича («Об`єднання») та ОСОБА_1 («Клієнт») було укладено Договір про надання правової/правничої допомоги №203/6/25 від 03 червня 2025 року (далі - Договір).

Так, згідно з пунктом 1.1 вказаного Договору Об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової (правничої) допомоги та інших питань Клієнту, на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору, на умовах і в порядку, визначених цим Договором.

Згідно з Додатковою угодою №1 від 03 червня 2025 року до Договору сторони дійшли взаємної згоди, що розмір гонорару Об`єднанню становить 40000,00 грн за надану Договором правову допомогу щодо підготовки та подання заяви до ТЦК щодо виключення з військового обліку, направлення адвокатського запиту до ТЦК та підготовки позову до суду щодо визнання протиправною бездіяльності ТЦК щодо невнесення даних про виключення з військового обліку непридатність до служби до служби до отримання судового рішення.

На підставі Договору №203/6/25 від 03 серпня 2025 року адвокатом Ювченком А.В. видано 09 червня 2025 року ордер на надання ОСОБА_1 правничої допомоги серії ВТ №1063588.

20 серпня 2025 року Адвокатським об`єднанням «Ювченко&Партнери» в особі керуючого Ювченка Андрія Васильовича та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі (звіт про надані послуги) щодо виконання Договору про надання правової/правничої допомоги №203/6/25 від 03 червня 2025 року, згідно з яким сторони погодили, що сума судових витрат на правничу допомогу складає 40000,00 грн, які були сплачені ОСОБА_1 рівними частинами 03 червня 2025 року та 20 серпня 2025 року. Заперечень щодо обсягу наданих послуг та розміру сплаченого гонорару сторони не мають.

Згідно з квитанціями №03-1/6/25 від 03 червня 2025 року та №20-2/8/25 від 20 серпня 2025 року керуючим Адвокатського об`єднання «Ювченко&Партнери» Ювченком А.В. прийнято від ОСОБА_1 оплату за надання правової допомоги рівними частинами по 20000,00 грн. Загальний розмір сплаченої адвокату суми складає 40000,00 грн.

Проаналізувавши вказані документи та враховуючи наведені вище норми процесуального права, суд вважає, що такими підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, наданої Адвокатським об`єднанням «Ювченко&Партнери» в особі керуючого Ювченка А.В., на суму 40000,00 грн.

Водночас, враховуючи подання ІНФОРМАЦІЯ_2 клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування судових витрат необхідно виходити з критерію розумності їхнього розміру.

У цій справі суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, та беручи до уваги приписи частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить із такого:

- дана справа відноситься до справ незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми;

- розгляд справи проведено без участі сторін у порядку письмового провадження;

- позов носить немайновий характер;

- дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання;

- суд за результатами вирішення спору дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

До того ж, суд зважає і на те, що зміст заяви про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», яка була подана до ІНФОРМАЦІЯ_3 04 червня 2025 року перед зверненням до суду з позовом у даній справі, загалом є ідентичною змісту самого позову. У позовній заяві відсутній огляд судової практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, а містяться лише посилання на нормативно-правові акти, які регулюють спірні у даній справі правовідносини. Розгляд цієї справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), тобто без проведення судового засідання. Спірні правовідносини не вимагали від адвоката опрацювання значної кількості нормативних актів та великих затрат часу при підготовці позову.

При цьому суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №545/2432/16-а, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі №200/7763/19-а, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору з огляду на такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім цього, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене, суд погоджується із твердженнями відповідача про те, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є неспіврозмірною зі складністю справи та не відповідає критеріям розумності та реальності понесених судових витрат.

Сума коштів 40000,00 грн за надану у цій справі правничу допомогу є занадто завищеною, необґрунтованою та не співмірною із виконаними адвокатом роботами. Такий розмір правничої допомоги є нерозумним та невиправданим. Тому наявні підстави для зменшення заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у цій справі у розмірі 2000,00 грн.

Отже, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 132, 134, 137, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне додаткове судове рішення складено 29 серпня 2025 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя О.П. Лелюк