Справа № 725/12131/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/12131/24

Головуючий у 1-й інстанції: Калмикова Ю.О.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

27 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,

представника позивача: Ювченка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Обґрунтовуючи поданий позов позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №4127 від 04.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до обставин якої позивач, будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, тому просить її скасувати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначив, що відповідач порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також вказує, що відповідач мав та має можливість отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформативно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з військово-обліковим документом №5 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військове звання Солдат, склад рядовий склад, військово-облікова спеціальність - 790, рішення ВЛК придатний, підлягає повторному медичному огляду 01.10.2029.

Згідно з паспортом громадянина України документ № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Тисовець Сторожинецький район, Чернівецької області, Україна, виданий органом 7323, дійсний до 03.04.2034.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 30.09.2024 ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 , всупереч вимогам законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, правил військового обліку, встановлених законодавством, 18.01.2024 отримав повістку про прибуття об 11.00 годині 23.01.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак у зазначений час і дату не з`явився.

Враховуючи те, що 23.01.2024 та в подальшому по даний час 2024 року, ОСОБА_1 не завився на виклики до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин, для визначення його призначення на особливий період, у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, чим порушив вимоги ст. 17 ЗУ «Про оборону України», вимоги ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 19 Постанови КМУ від 30.12.2022 №1487 «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що призвело до порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, і не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженням ВРУ, своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет військовозобов`язаного, або ІНФОРМАЦІЯ_4 , особисте в семиденний строк не повідомлення та ненадання документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (опікун особи, визнаної судом не дієздатною), чим повторно вчинив адміністративне правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

30.09.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Пояснення надав «Невчасно з`явився за повісткою тому, що займався рішенням суду за доглядом за батьками.

Повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 14 год. 15 хв. 04.10.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з скриншотом з застосунку Резерв+ та війс.обліковому документі підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (Сторожинець), Постанова ВЛК придатний, дата ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , перевезення автомобільним транспортом, водій, звання солдат, ВОС 790037, відстрочка до 07.02.2025, тип відстрочки п. 10 ч. 1 ст. 23, дата уточнення даних 01.10.2024.

Відповідно до постанови № 4127 від 04.10.2024 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаний, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у встановлені законом строки та способи свої військо-облікові дані не уточнив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Суд зауважив, що уточнення військових облікових даних є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність, тому, оскільки позивачем станом на 16 липня 2024 року не було уточнено облікових даних, в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Оцінюючи доводи щодо належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували той факт, що позивач не вчинив дій щодо уточнення своїх даних жодним із передбачених законом способів (через ТЦК та СП, ЦНАП або електронний кабінет) саме у вказаний період з 18.05.2024 по 16.07.2024,, колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку -

тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024.

Відповідно до абз. 4 підп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначений Порядком організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Згідно з абз. 3 підп. 10-1 п. 1 Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 19 Порядку № 1497 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, чинним законодавством передбачено три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у позивача виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно уточнити військово-облікові дані.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець визначив умову, за якої положення ст.210-1 КУпАП не застосовуються.

З наявних матеріалів справи не встановлено, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

В своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення №1/589 від 30.09.2024 було порушено Інструкцію зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Зокрема:

1. У протоколі відсутній підпис Свідків та Посадової особи, яка склала протокол, що є порушенням встановленої Інструкції.

2. До протоколу не долучено доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України саме відповідач зобов`язаний довести правомірність свого рішення та дотримання процедури. Матеріали справи, як і оскаржуване рішення, не містять доказів, які б беззаперечно підтверджували дотримання відповідачем усіх процедурних вимог.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024. Протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції, під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції, до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції, складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення не пізніше наступного дня після складання протоколу реєструються в журналі обліку протоколів про адміністративні правопорушення. Нумерація протоколів проводиться в межах кожного календарного року окремо.

Журнал має бути прошитий, пронумерований, підписаний посадовою особою та скріплений печаткою, внесений до номенклатури справ.

Ведення журналу здійснює посадова особа, призначена наказом керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Дослідивши копію протоколу про адміністратине правопорушення за ч.3 ст. 210-я КУпАП від 30 вересня 2024 року ( а.с.12) колегія суддів встановила, що в протоколі відсутній підпис свідків та посадової особи, яка склала протокол, також відсутні докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З метою перевірки обставин щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2025 року та повторно ухвалою від 16.07.2025 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати у судове засідання, призначене на 27 серпня 2025 року, оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Про постановлення вказаної ухвали та про необхідність надання витребуваної інформації відповідача повідомлено листом Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 року, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу відповідача.

18 липня 2025 року до суду надіслано матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1, що стали підставою для виникнення спірних правовідносин.

Дослідивши зміст надісланих матеріалів, колегія суддів встановила, що відповідачем долучено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП від 17 січня 2024 року та постанову у справі про адміністративне правопорушення від 26 січня 2024 року, в той час як ухвалою було витребувано та позивачем оскаржується оригінали протоколу про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2024 року та постанови від 04 жовтня 2024 року №4127 по справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів зазначає, що вимоги ухвал Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2025 року та 16 липня 2025 року виконані не були, відповідачем не надано оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та не доведено дотримання процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 9 ст. 80 КАС України передбачено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених статтею 2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, оскільки вказана інформація та відповідні докази ІНФОРМАЦІЯ_1 не були надані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів дотримання відповідної Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024

Отже, у ході судового розгляду справи відповідачем як суб`єктом владних повноважень всупереч положенням ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено факт належного складення протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою, з огляду на що слід дійти висновку, що відповідачем не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова відповідача прийнята не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, допущені порушення при її прийнятті є суттєвими та мають своїм наслідком її скасування.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Суд першої інстанції наведені обставини не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2025 року скасувати.

Задовольнити позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №4127 від 04.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №4127 від 04.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.