Справа № 640/20465/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Чернігів Справа № 640/20465/18

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

при секретарі Лавровської В.І.,

представника позивача Алексєєва А.А.

представника відповідача Мелешко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" (далі також позивач, ДП ДГЗІФ «Укрінмаш») до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України (далі також відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 18.09.2018 про відмову у видачі висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що здійснювались відповідно до контракту від 16.10.2015 №SIX/TCS/DJC/XX/2015-347-16/71-K та зобов`язання відповідача повторно розглянути лист -звернення позивача від 07.09.2018 № 27/25-6855.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що пунктом 9 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні висновку, водночас такої підстави, на яку посилається відповідач в оспорюваному рішенні, (відсутність документів, які підтверджують перенесення строків поставки Партії 2 до 09.11.2028 та належним чином оформлені відповідні зміни до умов Контракту), вказаною нормою не передбачено. Отже, у спірних правовідносинах, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України. За таких обставин просить позовні вимоги задовольнити у спосіб, встановлений у прохальній частині позову.

28.04.2025 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки підставою для прийняття спірного рішення слугувало невідповідність поданих резидентом (позивачем) документів законодавству.

У відповіді на відзив позивач наполягає на своїй позиції, зазначеній у позові.

В судовому засідання (в режимі відеоконференції) представник позивача підтримав позові вимоги з мотивів, наведених у позові та відповіді на відзив. Також просив суд врахувати принцип юридичної визначеності, який вимагає чіткості та зрозумілості правових норм.

Представник відповідача в судовому засіданні (в режимі відеоконференції), просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

16.10.2015 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» укладено контракт з компанією «Thales Communications & Security S.A.S», Франція (продавець) № SIX/TCS/DJC/XX/2015-347-16/71-K, (далі контракт).

Відповідно до умов контракту, продавець зобов`язався імпортувати ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» 6 комплектів систем радіоелектронної протидії TRC274 для потреб Міністерства оборони України. Відповідно до п. 3.2 контракту, поставка оплачених виробів здійснюється декількома партіями. Відповідно до п. 13.3.2, 5.2 контракту, (в редакції Додаткової угоди №9 від 30.11.2017 до контракту) строк поставки партії № 2 складає 8 місяців з дати отримання продавцем на свій банківський рахунок передоплати у розмірі 70% від загальної вартості партії № 2.

На виконання положень контракту, 11.12.2017 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» в якості передоплати здійснило переказ коштів на суму 5 252 730,00 євро, що становить 70% від загальної вартості партії №2, на рахунок компанії «Thales Communications & Security S.A.S», які отримані продавцем, що підтверджується листом від 15.12.2017 № TN/TCS/RCP/YEW/EWR/PBP/jlp,17/0040/LET. Таким чином, строк поставки партії № 2 тривав до 13.08.2018.

07.09.2018 позивач звернувся до відповідача з листом-зверненням № 27/25-6855 про надання висновку щодо подовження строків розрахунків зовнішньоекономічними операціями за контрактом.

Зі змісту звернення позивача слідує, що в якості обґрунтування наявності підстав для продовження строків розрахунків за контрактом він посилається на такі обставини:

-поставка (імпорт) систем радіоелектронної протидії за Контрактом здійснюється для потреб Міністерства оборони України;

-продукція прибула 30.08.2018 на міжнародний Польсько-Український кордон, де і знаходиться на даний час;

-згідно листа продавця від 07.09.2018 №TN/SGF/RCP/HEW/CEW/PBP/jpl,18/0120/LET, вироби TRC274 партії №2 повертаються до Франції з метою переоформлення дозволу на експорт виробів TRC274 в Україну авіатранспортом та у зв`язку з цим перенести термін їх постачання до 09.10.2018.

Враховуючи вище наведене, позивач просив відповідача надати висновок Міністерства економічного розвитку та торгівлі України щодо подовження строків розрахунків зовнішньоекономічними операціями за контрактом від 16.10.2015 №SIX/TCS/DJC/XX/2015-347-16/71-K.

На підтвердження зазначеного, позивачем долучено копію контракту №27 від 16.10.2015 №SIX/TCS/DJC/XX/2015-347-16/71-K; додаткова угода до нього; копії листів від 15.12.2017 № TN/TCS/RCP/YEW/EWR/PBP/jlp,17/0040/LET; від 07.09.2018 № TN/SGF/RCP/HEW/CEW/PBP/jpl,18/0120/LET, копію висновку від 22.08.2018 №4102-09/544.

Рішенням від 18.09.2018 № 4102-10/353 відповідач, посилаючись на підпункт 2 пункту 9 Порядку № 1409, дійшов висновку про відсутність правових підстав для видачі висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що здійснюються відповідно до контракту, з причин невідповідності поданих резидентом документів законодавству. При цьому вказав на відсутність документів, які підтверджують перенесення строків поставки Партії 2 до 09.11.2028 та належним чином оформлені відповідні зміни до умов Контракту.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, суд виходить із такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 №1409 затверджено Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, який визначає механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строків проведення розрахунків за такими операціями ( далі-Порядок № 1409).

Згідно з пунктом 4 Порядку №1409 для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи: складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період; засвідчені в установленому порядку: копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову; копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Відповідно до пункту 7 Порядку №1409 Мінекономрозвитку розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Пунктом 9 Порядку № 1409 передбачені підстави для відмови у видачі висновку, такими підставами є: подання резидентом документів: з порушенням вимог, зазначених у пунктів 4 цього Порядку; що містять недостовірну інформацію; невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

Отже, Порядком № 1409 визначено перелік документів, які подаються резидентом для отримання висновку (визначений у пункті 4), неподання яких зумовлює окрему відмову у видачі висновку, тоді як невідповідність поданих резидентом документів законодавству є також окремою підставою для відмови у наданні висновку.

Як на підставу для відмови у наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією відповідач у спірному рішенні посилається на невідповідність поданих резидентом документів законодавству, однак не вказує, які конкретно документи не відповідають і якій конкретно правовій нормі, а також не регулює необхідну правову поведінку, дію, дотримання певної вимоги або ж виконання позивачем певного нормативно правового обов`язку для його отримання, що свідчить про невмотивованість рішення.

Посилання відповідача у спірному рішення на відсутність документів, які підтверджують перенесення строків поставки Партії 2 до 09.11.2028 та належним чином оформлені відповідні зміни до умов Контракту, суд відхиляє, оскільки у переліку, визначеному у пункті 4 Порядку № 1409, надання документів, які підтверджують перенесення строків поставки та відповідні зміни до контракту, не визначено.

Крім того, позивачу відмовлено у наданні висновку за невідповідністю поданих резидентом документів законодавству, що є окремою підставою для відмови.

При цьому суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Вживання суб`єктом владних повноважень загального посилання на пункт Порядку, без наведення відповідного обґрунтування, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права особи бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Позивач вважає, що надав відповідачу всі необхідні документи, оскільки пункт 4 Порядку не визначає обов`язковість подання тих документів, на які посилається відповідач у спірному рішенні (документів, які підтверджують перенесення строків поставки Партії 2 до 09.11.2028 та належним чином оформлені відповідні зміни до умов Контракту ).

У свою чергу відсутність конкретного переліку документів у нормі права не відповідає принципу юридичної визначеності. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 20 червня 2019 року № 6-р зазначив, що у контексті статті 8 Конституції України юридична визначеність забезпечує адаптацію суб`єкта правозастосування до нормативних умов правової дійсності та його впевненість у своєму правовому становищі, а також захист від свавільного втручання з боку держави. Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (законні очікування). Таким чином, юридична визначеність передбачає, що законодавець повинен прагнути до чіткості та зрозумілості у викладенні норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права (абзаци четвертий шостий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що принцип юридичної визначеності вимагає чіткості та зрозумілості правових норм, а у разі їх невідповідності цьому критерію слід застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В розрізі положень частини другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас відповідачем не доведено правомірність спірного рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов до висновку про невідповідність оскаржуваного рішення, критеріям, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, а відтак останнє є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, ефективним способом відновлення порушених прав та інтересів позивача, окрім як визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, як похідною вимогою, є зобов`язання відповідача повторно розглянути лист-звернення Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" від 07.09.2018 № 27/25-6855.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 3850,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 18.09.2018 стосовно відмови у видачі висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що здійснювались відповідно до контракту від 16.10.2015 №SIX/TCS/DJC/XX/2015-347-16/71-K.

Зобов`язати Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України повторно розглянути лист-звернення Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" від 07.09.2018 № 27/25-6855.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" суму сплаченого судового збору у сумі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" вул. Дегтярівська, 36,м. Київ,04119 .

Відповідач: Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України вул. М.Грушевського, 12/2,м. Київ,01008 .

Повний текст рішення виготовлено 29 серпня 2025 року.

Суддя І.І. Соломко