Справа № 620/16944/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач/апелянт/ГУ ПФУ в Чернігівській області) з вимогами:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 197 з 01 березня 2023 року та у розмірі 1, 0796 з 01 березня 2024 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10 846, 37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 197 з 01 березня 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 24 лютого 2024 року № 185 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01 березня 2023 року.

Позивач обґрунтовував вимоги тим, що відповідач безпідставно не здійснив індексацію його пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, а саме: з 01 березня 2023 року - з урахуванням коефіцієнта 1,197; з 01 березня 2024 року - з урахуванням коефіцієнта 1,0796.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 197 з 01 березня 2023 року та у розмірі 1, 0796 з 01 березня 2024 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10 846, 37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 197 з 01 березня 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 24 лютого 2024 року № 185 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01 березня 2023 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968, 96 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи таке рішення, виходив з того, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії позивачу з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року не застосував передбачені частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (1, 197 та 1, 0796 відповідно), що суперечить вимогам закону та порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення. Суд підкреслив, що зазначений показник не є сталим і для кожної пенсії визначається індивідуально залежно від року призначення, а його збільшення є обов`язковим щороку з 1 березня. Постанови Кабінету Міністрів не можуть звужувати обсяг прав, встановлений законом, а у випадку суперечності норм підзаконного акта і закону застосовуються норми закону як акта вищої юридичної сили. Оскільки відповідач не надав належних і допустимих доказів проведення індексації із застосуванням вказаних коефіцієнтів, суд визнав дії відповідача протиправними, зобов`язав провести відповідний перерахунок пенсії із послідовним застосуванням коефіцієнтів 1, 197 та 1, 0796 та виплатити недоотримані суми з 01 березня 2023 року, а також стягнув на користь позивача судовий збір.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, апелянт послався на те, що позивач пропустив установлений частиною першою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який обчислюється з 01 березня 2023 року (дати проведення перерахунку (індексації) пенсії). При цьому рішення про перерахунок пенсії позивач у визначеному порядку не оскаржував, отже, погодився зі способом і порядком його здійснення. Вказано, що отримуючи щомісячну виплату пенсії, особа має реальну можливість виявити неточності чи помилки в її розмірі та своєчасно звернутися за захистом порушеного права. Апелянт наголошує, що лист від 06 грудня 2024 року № 17211-16110/К-02/8-2500/24 не є новою підставою для поновлення строку звернення до суду, а лише підтверджує факт, про який позивач мав дізнатися ще у 2023 році. Крім того, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки пенсія позивача обчислена з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2019- 2021 роки (10 846,37 грн), що є більшим за показник за 2014-2016 роки (3 764, 40 грн), збільшений на всі передбачені коефіцієнти (1, 17; 1, 11; 1, 11; 1, 14; 1, 197; 1, 0796), який становить 7 994, 47 грн. Таким чином, підвищення пенсії шляхом індексації у спосіб, визначений судом, не призвело б до збільшення її розміру, а отже, відсутні правові підстави для проведення такого перерахунку. Також апелянт посилається на положення постанов Кабінету Міністрів України № 168 від 24 лютого 2023 року та № 185 від 23 лютого 2024 року, якими передбачено, що у випадках, коли розмір підвищення пенсії не досягає 100 грн, встановлюється щомісячна доплата у цій сумі, що й було зроблено з 01 березня 2023 року та 01 березня 2024 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при призначенні пенсії застосовано середній заробіток в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, в розмірі 10 846, 37 грн (2019-2021 роки).

Індексація нарахована та виплачується з 01 березня 2023 року - 100, 00 грн, з 01 березня 2024 року - 100, 00 грн.

08 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою, в якій просив провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за 2019-2021 роки) у розмірі 10 846, 37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 197 з 01 березня 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року № 185 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01 березня 2023 року.

Листом відповідача від 06 грудня 2024 року № 17211-16110/К-02/8-2500/24 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням індексації її розміру, вказано що здійснення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки (3 764,40 грн), збільшеного на коефіцієнти 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796 не призводить до збільшення розміру пенсії.

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача щодо непроведення індексації пенсії у правильному розмірі, позивач звернувся до суду.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) врегульовано принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини другої статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 (далі - Порядок № 124).

Пунктом 1 Порядку № 124 встановлено, що він визначає механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з абзацом другим пункту 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону України № 1058-IV.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою: К= (ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% + 1/100%, де: ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках); ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100 % - 100 %, де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення; Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Згідно пункту 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян від 26 березня 2008 року № 265 (Офіційний вісник України, 2008 року, №25, статті 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

За пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168 з 01 березня 2023 року пенсії, призначені згідно із Законом № 1058-IV, перераховуються шляхом застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 1,197.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 185 з 01 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20 лютого 2019 року № 124 (Офіційний вісник України, 2019 року, №19, статті 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач автоматично провів перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2023 року з урахуванням згаданих Постанов, та встановив до пенсії доплату в сумі 100 грн. Разом із тим, індексація пенсії позивача у порядку, визначеному частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, із застосуванням затверджених Кабінетом Міністрів України коефіцієнтів збільшення (1,197 з 01 березня 2023 року, 1,0796 з 01 березня 2024 року) проведена не була.

З матеріалів справи слідує, що відповідач мотивував відмову проведення належного перерахунку тим, що показник середньої заробітної плати за 2017- 2019 роки (7 763, 17 грн), застосований при первинному призначенні пенсії, перевищує розрахункові величини за попередні роки з урахуванням індексацій (7 405, 03 грн), а отже підстав для збільшення пенсії не вбачається.

Проте такі дії суперечать вимогам частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, яка прямо передбачає обов`язкове щорічне проведення перерахунку пенсій з 1 березня шляхом індексації показника середньої заробітної плати, незалежно від розміру первинно врахованого показника.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності обов`язку у пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, відповідно до частини другої статті 42 Закону України № 1058-IV та постанов Кабінету Міністрів України.

Сукупне незастосування зазначених коефіцієнтів свідчить про порушення вимог чинного законодавства у сфері пенсійного забезпечення, що підтверджує наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з мотивами суду першої інстанції стосовно необґрунтованості доводів відповідача про те, що здійснення перерахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки не призводить до збільшення розміру пенсії, оскільки позивач і не звертався з таким проханням, а просив провести перерахунок пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки.

Втім, проіндексований розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2017- 2019 роки), із застосуванням затверджених щорічних коефіцієнтів збільшення, становить:

- станом на 2021 рік: 7 763, 17 х 1,11 = 8 617, 12 грн (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127);

- станом на 2022 рік: 8 617, 12 х 1,14 = 9 823, 51 грн (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118);

- станом на 2023 рік: 9 823, 51 х 1,197 = 11 753, 94 грн (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168);

- станом на 2024 рік: 11 753, 94 Ч 1,0796 = 12 683, 46 грн (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 № 185).

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що застосування щорічних затверджених коефіцієнтів індексації поступово збільшує розрахункову базу для пенсійних виплат, і проіндексований показник значно перевищує первісний (7 763,17 грн), що спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку.

Фактичний розмір пенсії, що виплачувався позивачу протягом відповідних років, не перевищував жодного з наведених вище індексованих показників.

Отже, позивач має законне право на проведення щорічної індексації пенсії відповідно до вимог частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.

Відсутність такого перерахунку з боку відповідача свідчить про протиправну бездіяльність та є достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Водночас, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.

Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Так, відповідно до частин першої-третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивач звернувся до суду та заявив вимоги про зобов`язання відповідача здійснити індексацію його пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01 березня 2023 року.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема, стаття 46 Закону № 1058-IV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

При цьому, у справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що індексація у 2023-2024 роках позивачу фактично не нараховувалася, тому відсутні підстави для застосування норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач вперше звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії 08 листопада 2024 року, на яку отримав відмову, то саме з цієї дати виникли підстави для звернення до суду за захистом порушеного права.

Позивач звернувся до суду з позовом 25 грудня 2024 року, тобто в межах 6-місячного строку з дня виникнення права на позов.

Таким чином, оскаржуване судове рішення не може залишатись без змін в частині визначення періоду перерахунку пенсії (індексації), оскільки відсутні правові підстави для задоволення позову щодо перерахунку пенсії з 01 березня 2023 року. Перерахунок пенсії має здійснюватися з 08 листопада 2024 року з урахуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 197 з 01 березня 2023 року та у розмірі 1, 0796 з 01 березня 2024 року .

Так як суд першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, то відповідно до пунктів 2 і 3 частини першої статті 315, статті 317, частини першої статті 319 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 та провести виплату недоотриманих сум пенсії за період з 01 березня 2023 року по 07 листопада 2024 року, а позов у цій частині - залишенню без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 319, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії за період з 01 березня 2023 року по 07 листопада 2024 року, а позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.