Справа № 686/18062/25
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/328/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Хараджі Н.В., за участю секретаря судового засідання Козуляк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , подану та підписану адвокатом Худняк Віктором Анатолійовичем, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

У червні 2025 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана та підписана адвокатом Худняк Віктором Анатолійовичем до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2025 року № 7072, згідно з якою просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 № 7072 від 28.05.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розміром 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що постанова № 7072 від 28.05.2025 року вмотивована тим, що ОСОБА_1 засобам поштового зв`язку було надіслано повістку № 1793425 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 год. 00 хв. 22.01.2025 року, однак у визначені в повістці дату та час, гр. ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неприбуття встановленому законом порядку ТЦК та СП не повідомляв, у зв`язку із чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. З ст. 210-1 КУпАП з чим позивач абсолютно не погоджується. ОСОБА_1 не отримував ані особисто, ані засобам поштового зв`язку, ані в будь-який інший спосіб від ІНФОРМАЦІЯ_2 повістки, крім того жодного виклику та/або будь-якого іншого повідомлення з вимогою з`явитися 22.01.2025 року до вищевказаного органу в зазначений час не було. Більше того, в оскаржуваній постанові взагалі відсутня будь-яка інформація про дату відправлення повістки, також немає жодних доказів належного повідомлення громадянина ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Постанова не містить інформації/даних, які б свідчили про вручення повістки під підпис особи, її отримання через уповноважену особу або направлення засобам електронного зв`язку із фіксацією факту доставки. Зазначене свідчить про відсутність належного підтвердження того, що ОСОБА_1 був поінформований про обов`язок прибути 22.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, висновки викладені в оскаржуваній постанові, ґрунтуються не на встановлених фактах, а лише на припущеннях. Окрім цього, посилання відповідача, що останнім дотримано п. 41 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, щодо належного вручення повістки позивачу є абсолютно необґрунтованим. Інформує суд, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою вказаною в оскаржуваній постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, сформованого у застосунку «ДІЯ» від 07.05.2025, окрім цього адресу проживання позивач не змінював адже на сьогодні перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом із застосунку «Резерв +», де чітко вказано адресу проживання ОСОБА_1 . Тому на поштовому відправлені жодним чином не могло бути проставлено працівником поштового зв`язку відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, крім того жодних повідомлень від державного оператора зв`язку «Укрпошта» про надходження листа від ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не отримував. Окрім цього, належних та допустимих доказів недбалості ОСОБА_1 чи його ухилення від отримання повістки відповідачем у Постанові № 7072 від 28.05.2025 року вказано не було. Факт перебування ОСОБА_1 на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується витягом із застосунку «Резерв +». Крім того, позивач має законне право на відстрочку від призову під час мобілізації на підставі пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначена обставина належним чином доведена до відома представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). Всі підстави для отримання відстрочки є чинними, актуальними, а також підтверджені відповідними документами та у спосіб, передбачений Законом. Вважає оскаржувану постанову протизаконною, тож просить її скасувати, а провадження закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі направлено учасникам справи. Копію ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у даній адміністративній справі згідно рекомендованого повідомлення надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_5 та отримано 08.07.2025 року.

30.07.2025 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, за яким вважають, що оскаржувана постанова винесена законно, та підстави для її скасування відсутні, тож просили відмовити в задоволенні позову, а також надали відповідні докази по справі.

06.08.2025 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, за якою у позивача відсутня будь-яка інформація про дату вручення ухвали суду відповідачу, що унеможливлює встановлення конкретного моменту початку перебігу процесуального строку.За умови, що ухвала була отримана відповідачем поштовим зв`язком 03.07.2025 року, строк на подання відзиву мав би завершитись не пізніше 28.07.2025 (враховуючи мінімальний строк 15 днів, передбачений ч. 5 ст. 162 КАС України). Таким чином, встановлений Законом мінімальний строк для подання відзиву на позовну заяву відповідачем було пропущено. Водночас, у самому тексті поданого відповідачем відзиву відсутні будь-які пояснення щодо причин пропуску строку на подання відзиву; відсутнє клопотання про його поновлення; відсутні документи, що підтверджують поважність причин такого пропуску. Зазначаємо, що у справі №686/18062/25 відповідач не скористався своїм правом звернутись із відповідним клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позовну заяву, чим фактично визнав пропущений строк незаперечним. За таких умов суд не має правових підстав для прийняття такого відзиву до розгляду. Тож просять суд повернути відповідачу відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 до розгляду, а у випадку, якщо суд все ж вважатиме можливим долучити його - оцінювати поданий документ критично, з урахуванням порушення строків, відсутності клопотання про поновлення процесуального строку та зважаючи на наступне

У відзиві відповідач стверджує, що повістка №1793425 була надіслана11.01.2025 року рекомендованим листом за адресою зареєстрованого місця проживання позивача ( АДРЕСА_2 ), однак така повістка не була вручена позивачу особисто, не була вручена уповноваженій особі, і позивач не був повідомлений про її надходження у будь-який спосіб, визначений чинним законодавством. Відповідно до пункту 41 Порядку призову, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року, належним підтвердженням оповіщення вважається день проставлення відмітки про відмову від отримання чи про відсутність особи за адресою. Жодної відмітки про відмову позивача від отримання повістки немає. Довідка про повернення поштового відправлення із формулюванням «відсутній за адресою» не є належним доказом, оскільки позивач фактично проживає за вказаною адресою, що підтверджується витягом із Реєстру територіальної громади (Дія) від 07.05.2025 року; даними застосунку «Резерв+»; відсутністю будь-якого підтвердження про вручення або повідомлення. У своїх поясненнях позивач підтвердив, що має діючу відстрочку від призову на підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вона є чинною підтверджена документально, та була доведена до відома ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановленому порядку. Відстрочка не звільняє від обов`язку уточнення даних, однак виклик на такі дії має здійснюватися належним чином із підтвердженим врученням повістки, а не припущенням про її отримання. Таким чином, посилання відповідача на факт направлення повістки не підтверджує її фактичного вручення, а тому не може бути належним доказом виконання ним обов`язку щодо належного повідомлення. У постанові №7072 відсутні відомості про дату направлення повістки, спосіб її вручення, належне підтвердження її доставки. Відповідач не надав жодного допустимого доказу, що я був належно повідомлений про виклик, а отже відсутній доказ події та складу правопорушення, що є підставою для закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень частини п`ятої та сьомої статті 262 КАС України до суду не надійшло.

Відповідно до частини першої, другої та восьмої статті 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пунктів 1 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення обов`язків військовозобов`язаного під час мобілізації в особливий період.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Згідно оскаржуваної постанови, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП від 14.05.2025 року №248, про те, що 14.05.2025 року о 10 год. 50 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , що громадянин ОСОБА_1 , 1988 р.н., перебував у розшуку, у зв`язку із тим, що не прибув 22.01.2025 року на 14-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці №1793425, направленій Укрпоштою №794, яку повернуто з відміткою, що адресат відсутній за адресою, що підтверджується повісткою, трекінгом відправлення, причин неявки не повідомив, порушив вимоги абзацу 3 пункту 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункт 2 пункту 1 додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», чим вчинив(ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.

Згідно наданого позивачем витягу з реєстру територіальної громади зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Згідно наданої позивачем копії додатку Резерв+ датою уточнення військово-облікових даних є 04.02.2025 року, має відстрочку до 07.08.2025 року.

Згідно облікової карти ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку з 20.06.2008 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), пройшов медичний огляд 16.05.2025 року, визнано придатним, військовий квиток (тимчасове посвідчення) видано 02.07.2025 року.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; - прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; - проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; - проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Таким чином, з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, що охоплюється дією особливого періоду.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Доказів своєчасного оновлення даних позивачем сторонами не надано, то у відповідача були підстави для виклику позивача для уточнення даних.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з п. 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п. 30 Порядку № 560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В матеріалах справи мається повістка № 1793425, складена 09.01.2025 року, за якою ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_2 , для уточнення даних має заявитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , 22.01.2025 о 14.00; опис вкладення, трекінг Укрпошти, за яким відправлення прибуло до відділення с. Веселець 14.01.2025 року, а 23.01.2025 року повернуто відправнику з позначкою - Одержувач відсутній за вказаною адресою, а також копія поштового конверту з аналогічними позначками.

Тож,вказана повістка відповідає вимогам п.п. 28, 29, 30 Постанови № 560, оскільки містить всі необхідні та визначені вказаними положеннями реквізити.

Щодо доводів Позивача, що він не отримував повістки № 1793425, складеної 09.01.2025 року, суд зазначає таке.

Згідно з пп. 2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: - день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, 09.01.2025 Позивачу засобами поштового зв`язку було надіслано повістку № 1793425, складена 09.01.2025 року (номер відправлення Укрпошти 794), за якою йому належало з`явитися до Відповідача о 14.00 годині 22.01.2025.

Зазначене відправлення було повернуто Відправникові (Відповідачу) 23.01.2025 з відповідною довідкою Укрпошти «Про причини повернення/досилання» - відсутність адресата за вказаною адресою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2024 року № 1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку внесено зміни, яким передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Вказане вище відповідає відміткам, здійсненим у довідці Укрпошти «Про причини повернення/досилання» - відсутність адресата за вказаною адресою.

Вказаний факт сторонами не спростовано. При цьому згідно наявної в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення від 14.05.2025 року позивач власноруч вказав, що повістку не отримував і не розписувався, на момент прибуття повістки він знаходився в м. Хмельницький. Вказане підтверджує, що позивач був обізнаний про дату прибуття повістки, проте її не отримував. Доказів поважності причин неможливості її отримання позивачем та належного інформування про це Відповідача, не надано.

Суд звертає увагу, що позивач не був виключений з військового обліку, тобто він залишився військовозобов`язаним відповідно до вимог законодавства України.

Таким чином, на думку суду позивачу належним чином та з дотриманням процедури було надіслано повістку за відомою Відповідачу адресою місця проживання Позивача.

Інші порушення при складанні оскаржуваної постанови судом не встановлені.

Щодо поручення строку надання відзиву на позов, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною другою статті 175 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, вирішення спору за наявними матеріалами справи є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, частина 3 статті 2 КАС України визначає, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема є: верховенство права (пункт 1), рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 2), змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина 4 статті 9 КАС України).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, судом враховуються приписи статті 9 КАС України, відповідно до яких розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі. При цьому, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні. В контексті наведених положень, суд має право досліджувати докази, які стосуються обставин справи. Крім того, аналізуючи викладені вище норми КАС України та засади адміністративного судочинства, суд зобов`язаний належно з`ясовувати обставини справи, досліджувати та оцінювати докази з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах даної адміністративної справи докази, суд вважає, що долучені Відповідачем до матеріалів справи докази є належними та допустимими в розумінні КАС України, такими що підтверджують правомірність дій Відповідача.

Аналогічна позиція неодноразово висловлена в рішеннях судів апеляційної інстанції, зокрема, в постанові Шостого апеляційного адміністративного від 01.07.2025 року про справі 757/6850/25-а тощо.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Достатніми доказами надсилання кореспонденції в офіційному листуванні є, зокрема, направлення листів рекомендованою кореспонденцією.

Дана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 752/11896/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6, від 04.08.2021 у справі № 910/6835/20. У постанові Верховного Суду у справі N 825/2328/16 від 22 травня 2020 року викладений висновок про те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем було дотримано встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , підтверджено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, правові підстави для скасування відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 210-1 ст. ст. 245, 247, 251, 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 8-9, 72, 77, 79, 90, 243-244, 246, 250, 268, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , поданого та підписаного адвокатом Худняк Віктором Анатолійовичем, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа