Справа № 200/1473/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року справа №200/1473/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 р. у справі №200/1473/25 (головуючий І інстанції Черникова А.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії №77 від 23 січня 2025 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію позивачу відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 16 січня 2025 року зарахувавши до загального стажу період навчання з 1 вересня 1990 року по 31 травня 1995 року, до загального стажу та пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 14 травня 1995 року по 30 липня 1998 року, до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 3 жовтня 2016 року по 2 листопада 2023 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №77 від 23 січня 2025 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період навчання з 1 вересня 1990 року по 31 травня 1995 року до загального стажу, період роботи з 14 травня 1995 року по 30 липня 1998 року до пільгового стажу за Списком №2, період роботи з 3 жовтня 2016 року по 2 листопада 2023 року до пільгового стажу за Списком №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 січня 2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач наголошує на тому, що спірним рішенням ним було правомірно відмовлено у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідністю страхового стажу. Необхідний страховий стаж позивачки, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), становить 25 років. Страховий стаж позивачки становить 28 роки 3 місяців 20 днів. Необхідний пільговий стаж визначений на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 10 років.

До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано:

- період роботи з 14.05.1995 по 30.07.1998 в пільговому обчисленні, згідно архівної довідки №13/06-04/24 від 10.01.2025, оскільки довідка не відповідає додатку 5 Постанови № 637 від 12.08.1993, пільговий стаж підтверджується рішенням комісії при ГУ ПФУ в Донецькій області;

- період роботи з 03.10.2016 по теперішній час, згідно довідки №3 від 07.01.2025, виданої «Шахта Білозірська» оскільки довідка не відповідає додатку 5 Постанови № 637 від 12.08.1993, а саме посада «машиніст конвеєра поверхні дільниці технологічного комплексу поверхні» не відноситься до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- період навчання з 01.09.1990 по 31.05.1995, згідно диплома НОМЕР_1 від 31.05.1995, оскільки термін навчання в ПТУ перевищує загальновстановлені терміни і складає 4 роки 9 місяців та перетинається з доглядом за дитиною до 3 років. У зв`язку з чим, право на пенсійну виплату у позивачки відсутнє. Отже дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області правомірні та відповідають чинному законодавству.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України згідно з паспортом серії НОМЕР_2 виданий Білозерським МВМ Добропільського МРВ УМВС України в Донецькій області 08.02.2000, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

16 січня 2025 року позивачка звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Заява була розглянута за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №77 від 23 січня 2025 року позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В рішенні про відмову зазначено наступне.

Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 55 років. Вік заявниці 50 років 18 днів.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 25 років.

Страховий стаж особи становить 28 років 3 місяці 20 днів.

Необхідний пільговий стаж визначений на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 10 років.

Пільговий стаж особи не зарахований. Результати розгляду документів, доданих до заяви. До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано:

- період роботи з 14.05.1995 по 30.07.1998 в пільговому обчисленні, згідно архівної довідки №13/06-04/24 від 10.01.2025, оскільки довідка не відповідає додатку 5 Постанови № 637 від 12.08.1993, пільговий стаж підтверджується рішенням комісії при ГУ ПФУ в Донецькій області;

- період роботи з 03.10.2016 по теперішній час, згідно довідки №3 від 07.01.2025, виданої «Шахта Білозірська» оскільки довідка не відповідає додатку 5 Постанови № 637 від 12.08.1993, а саме посада «машиніст конвеєра поверхні дільниці технологічного комплексу поверхні» не відноситься до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- період навчання з 01.09.1990 по 31.05.1995, згідно диплома НОМЕР_1 від 31.05.1995, оскільки термін навчання в ПТУ перевищує загальновстановлені терміни і складає 4 роки 9 місяців та перетинається з доглядом за дитиною до 3 років. У зв`язку з чим, право на пенсійну виплату у позивача відсутнє.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

03.10.2017 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (Закон №2148-VIII), що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-ІV) розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.»

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше встановлений пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Крім того, згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення суду конституційної юрисдикції застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, рішенням №1-р/2020 від 23.01.2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-XII, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення цього рішення (пункт 2 резолютивної частини). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, справа №560/12743/21 щодо якої є типовою, дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відтак, судом першої інстанції правомірно було застосовано до спірних правовідносин саме норми Закону №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закону №1058-ІV.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як встановлено судом, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, позивачка досягла необхідного визначеного пунктом б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення віку- 50 років.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи:

- з 14.05.1995 по 30.07.1998 в пільговому обчисленні, згідно архівної довідки №13/06-04/24 від 10.01.2025, оскільки довідка не відповідає додатку 5 Постанови № 637 від 12.08.1993, пільговий стаж підтверджується рішенням комісії при ГУ ПФУ в Донецькій області;

- з 03.10.2016 по теперішній час, згідно довідки №3 від 07.01.2025, виданої «Шахта Білозірська» оскільки довідка не відповідає додатку 5 Постанови № 637 від 12.08.1993, а саме посада «машиніст конвеєра поверхні дільниці технологічного комплексу поверхні» не відноситься до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Згідно п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

До Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. №36 та постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, віднесено - машиніст конвеєрів.

Згідно архівної довідки від 10 січня 2025 року №13/06-04/24, виданої Добропільською міською радою, ОСОБА_1 працювала в ГЗФ «Красноармійська» в основному на виробництві машиністом конвеєра 2 розряду з 14 червня 1995 року (наказ від 14.06.1995 №61-к) 30 липня 1998 року (наказ від 30 липня 1998 №86-к). Зазначено, що відповідно до наказу директора фабрики від 22.12.1994 № 170 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» професія машиніста конвеєра входить до переліку професій і посад, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, пільговий стаж позивачки за спірний період підтверджений довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_4 , позивачка працювала на ТОВ «Шахта Білозірська» з 03.10.2016р. машиністом конвеєра поверхні.

Довідкою №3 від 07.01.2025, виданої ТОВ «Шахта Білозірська» підтверджується, що позивачка у період з 03.10.2016р. по 01.11.2023р. виконували гірничі роботи на поверхні за професією машиністом конвеєра дільниці технологічного комплексу поверхні, що передбачено Списком №2 розділу 1 підрозділу 1 постанови КМУ №36 від 16.01.2003, постанови КМУ №461 від 24.06.2016 ч. 3 ст. 114 Закону №1058.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 12 квітня 2021 року у справі №219/4550/17, від 26 березня 2021 року у справі №414/1221/17, від 10 вересня 2020 року у справі № 221/6434/16-а, від 28 серпня 2020 року у справі № 263/7235/17.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до абз. 4 пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), сформованих 17.01.2025 року, щодо позивача обліковується спеціальний стаж на підприємстві з кодом , з кодом підстави для обліку спецстажу ЗП3013Б1 та ЗП3013Б1 за період з листопада 2016 року по листопад 2023 року.

Згідно з Довідником кодів підстав обліку спеціального стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства код підстави «ЗП3013Б1» з 5 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що оскільки позивач має відповідні записи у трудовій книжці та в уточнюючій довідці від 7 січня 2025 року № 3 яка видана ТДВ «Шахта «Білозерська» щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами на підтвердження його пільгового стажу, а також те, що «машиніст конвеєра дільниці технологічного комплексу поверхні» була належним чином атестована, що є підтвердженням наданих позивачем копій наказів ТОВ «Шахта «Білозерська» від 2 лютого 2015 року № 14/1-ОТ «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» та від 31 січня 2020 року № 32-ОП «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», з урахуванням інформації з трудової книжки, індивідуальні відомості про застраховану особу, періоди роботи з 3 жовтня 2016 року по 2 листопада 2023 року, мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція щодо визначення пільгового стажу, у тому числі із урахуванням довідки форми ОК-5, викладена у постанові Верховного Суду від 23.09.2021 по справі 227/4273/16-а.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1990 по 31.05.1995, згідно диплома НОМЕР_1 від 31.05.1995р., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, можливе в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом № 1058-IV.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону № 1788-XII.

Зокрема, підпунктом «д» пункту 1 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Пунктом 8 Порядку № 637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно з копією диплому серії НОМЕР_1 , який виданий ОСОБА_1 вбачається, що вона 1 вересня 1990 року вступила до професійно-технічного училища №95 с. Білозерське Донецької області і 3 травня 1995 року закінчила повний курс названого училища за професією машиніст установок збагачування та брикетування з одержанням середньої освіти та 31 травня 1995 року присвоєно кваліфікацію машиніст установок збагачування та брикетування 4 розряду.

Відтак, судом першої інстанції правомірно зараховано до загального стажу позивачки період навчання з 1 вересня 1990 року по 31 травня 1995 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 р. у справі № 200/1473/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 р. у справі №200/1473/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Геращенко