Справа № 520/12693/25
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд:
В обґрунтування позову зазначено, що рішення Відповідача щодо відмови Позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України є незаконними та не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, відсутні конкретні правові підстави для його прийняття, Відповідачем не враховано висновки суду, викладені у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №520/8907/24 при повторному розгляді повідомлення від 07.02.2024 за № 07/02 щодо втрати первинних документів, у зв`язку із чим невиконання Відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності та скасування.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у справі відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.
Позивач, не погодившись з доводами відзиву, надав відповідь на відзив, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши викладені сторонами обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до наступного.
Попередньо, 28.02.2024 на адресу Позивача надійшла відповідь від Відповідача від 21.02.2024 за №9154/6/20-40-07-11-10, зі змісту якого вбачається, що останнім за наслідками розгляду повідомлення від 07.02.2024 за № 07/02 щодо втрати первинних документів відмовлено Позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Позивач не погодився із відмовою Відповідач та з метою відновлення порушеного права останній звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2024, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №520/8907/24, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецбудмонтаж-Україна" (; 61020, м. Харків, проспект Любові Малої, будинок 93) у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України, оформленої листом від 21.02.2024 за №9154/6/20-40-07-11-10.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46; (ЄДРПОУ ВП: 43983495) повторно розглянути повідомлення від 07.02.2024 за № 07/02 про втрату первинних документів на відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудмонтаж-Україна" (; 61020, м. Харків, проспект Любові Малої, будинок 93) п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України.

Відповідач, із посиланням на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №520/8907/24 повторно розглянув подане Позивачем до нього повідомлення від 07.02.2024 за №07/02 щодо втрати первинних документів, за наслідками якого рішенням від 20.11.2024 за №53197/6/20-40-07-10-10, з урахуванням доповнень викладених у листі від 28.11.2024 №57255/6/20-40-07-10-10, відмовлено Позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Підставою для відмови Позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України є не надання Позивачем обґрунтування обставин, що призвели до втрати первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання, що передбачено абз.3 п.п.69.28 п.69 Підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме, відповідно наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.07.2022 № 1 встановлено, що до ХРУП № 1 надійшло повідомлення по телефону про те, що 28.07.2022 о 00 год. 21 хв. у результаті ворожого обстрілу ракета влучила в дах одного з цехів заводу Металевих конструкцій, що призвело до пошкодження майна ТОВ МК "СКСМ". Зазначений документ не містить інформації щодо втрати (повної або часткової) первинних документів або пошкодження приміщень ТОВ "Спецбудмонтаж-Україна". Крім того, до повідомлення щодо втрати первинних документів не надано Технічного звіту (Акту) за результатами обстеження об`єкту або Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, відповідно до яких може бути підтверджено технічні характеристики складових об`єкта (приміщень для зберігання документів) та відомості щодо дефектів та пошкоджень об`єкта.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Підпунктом 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих РФ територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень ст. 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих РФ територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих РФ територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих РФ територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

З аналізу викладених положень ПК України вбачається, що Податковий кодекс містить положення, за якими підставами звернення платника податків до податкового органу з приводу застосування підпункту 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ є:

1) втрата первинних документів (знищення чи зіпсуття) за умови провадження діяльності платника податків на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих РФ територіях України;

2) знаходження первинних документів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих РФ територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який не скасований і на теперішній час.

06 грудня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" згідно із якою, перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ.

Позивач здійснює підприємницьку діяльність за адресою м. Харків, пр-т Любові Малої, 93. З метою збереження документів підприємства, позивачем всі документи переміщено за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 109, у відповідності до укладеного договору відповідального зберігання.

Зі змісту позову, у січні 2024 року Позивачем направлено до ТОВ «МК СКСМ» (Зберігача) листа за №24/01 від 24.01.2024, в якому просило достроково повернути передані на зберігання документи фінансово-господарської діяльності Позивача за період з 01.01.2021 по 31.03.2022.

У відповідь на лист за №24/01 від 24.01.2024, ТОВ «МК СКСМ» направило на Позивача письмову відповідь від 29.01.2024 наступного змісту: «В ніч на 28 липня 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, були нанесені ракетні удари, внаслідок яких повністю зруйнована нежитлова будівля літ. «А1-2» за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 109, що належала ТОВ «МК СКСМ» на праві власності та в якій знаходилися на зберіганні документи ТОВ «Спецбудмонтаж - Україна».

За фактом пошкодження нежитлової будівлі, що належить ТОВ «МК СКСМ», внаслідок нанесення ракетних ударів збройними формування Російської Федерації, 28.07.2022 органом досудового розслідування, а саме слідчим відділом УСБУ у Харківській області, до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення №0001625 за ч. 1 ст.438 КК України (порушення законів та звичаїв війни), що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку із наведеним, Позивачем у порядку п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України подано до Відповідача повідомлення від 07.02.2024 за №07/02 про втрату первинної документації, проте 28.02.2024 на адресу Позивача надійшла відповідь від Відповідача від 21.02.2024 за №9154/6/20-40-07-11-10 зі змісту якого вбачається, що останнім за наслідками розгляду повідомлення від 07.02.2024 за № 07/02 щодо втрати первинних документів відмовлено Позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

З метою відновлення порушеного права Позивача, останній звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2024, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №520/8907/24, адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтаж-Україна» у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, оформленої листом від 21.02.2024 за №9154/6/20 40-07-11-10; Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України повторно розглянути повідомлення від 07.02.2024 за №07/02 про втрату первинних документів на відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудмонтаж-Україна» п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України.

Відповідач повторно розглянув подане Позивачем до нього повідомлення від 07.02.2024 за №07/02 щодо втрати первинних документів, та листом Відповідача від 20.11.2024 за №53197/6/20 40-07-10-10 за наслідками повторного розгляду повідомлення від 07.02.2024 за № 07/02 щодо втрати первинних документів відмовлено Позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Як свідчить зміст оскарженого рішення від 20.11.2024 за №53197/6/20-40-07 10-10, з урахуванням доповнень викладених листі від 28.11.2024 №57255/6/20 40-07-10-10, підставою для повторної відмови Позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, з урахуванням висновків судів, викладених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №520/8907/24 є не надання Позивачем обґрунтування обставин, що призвели до втрати первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання, що передбачено абз.3 п.п.69.28 п.69 Підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме, відповідно наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.07.2022 № 1 встановлено, що до ХРУП № 1 надійшло повідомлення по телефону про те, що 28.07.2022 о 00 год. 21 хв. за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 109 в результаті ворожого обстрілу ракета влучила в дах одного з цехів заводу Металевих конструкцій, що призвело до пошкодження майна ТОВ МК «СКСМ». Зазначений документ не містить інформації щодо втрати (повної або часткової) первинних документів або пошкодження приміщень ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна». Крім того, до повідомлення щодо втрати первинних документів не надано Технічного звіту (Акту) за результатами обстеження об`єкту або Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, згідно яких може бути підтверджено технічні характеристики складових об`єкта (приміщень для зберігання документів) та відомості щодо дефектів та пошкоджень об`єкта.

Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18 зазначає, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відмовляючи Позивачу у застосуванні положень цього підпункту Податкового кодексу України Відповідач посилається на те, що доданий до повідомлення витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з якого до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення №0001625 за ч. 1 ст.438 КК України, не містить інформації щодо втрати (повної або часткової) первинних документів або пошкодження приміщень ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна», а також останнім не надано технічного звіту (Акту) за результатами обстеження об`єкту або Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, згідно з яких може бути підтверджено технічні характеристики складових об`єкта (приміщень для зберігання документів) та відомості щодо дефектів та пошкоджень об`єкта.

При первинному розгляді повідомлення від 07.02.2024 за № 07/02 щодо втрати первинних документів, за наслідками розгляду якого прийнято лист від 21.02.2024 за №9154/6/20-40-07-11-10 щодо відмови у застосуванні до Позивача спеціальних правил щодо підтвердження даних у податковій звітності та запровадження мораторію на проведення документальних перевірок стосовно зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану, Відповідач посилався, що Позивачем не подавалася до податкового органу повідомлення за формою 20-ОПП щодо наявності приміщення за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 109, будівля літ. «А1-2»., де зберігалися первинні документи передані за укладеним з ТОВ «МК СКСМ» договором відповідального зберігання від 16.05.2022.

Суди першої та апеляційної інстанції у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2024, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №520/8907/24, зазначили, що неподання платником податку форми 20-ОПП щодо наявності приміщення за певною адресою у розумінні підпункту 69.28 пункту 69 розділу ХХ ПК України не є підставою для відмови у застосуванні положень цього підпункту.

Таким чином, при повторному розгляді повідомлення від 07.02.2024 за № 07/02 щодо втрати первинних документів Відповідачем при винесенні спірного рішення мало бути враховано вищенаведений висновок. Наведене свідчить про порушення Відповідачем принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо інших підстав відмови Позивачу у застосуванні положень п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, слід зазначити, що доданий до повідомлення від 07.02.2024 за № 07/02 про втрату первинної документації, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчить про внесення слідчим відділом УСБУ у Харківській області до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення №0001625 за ч. 1 ст.438 КК України (порушення законів та звичаїв війни).

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може містити інформації щодо втрати (повної або часткової) первинних документів внаслідок прямого влучення ракети у дах будівлі під час обстрілу збройними формуваннями Російської Федерації, оскільки органи досудового розслідування вносять виключно відомості до ЄРДР за фактами вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, Відповідач у відповіді від 20.11.2024 за №53197/6/20-40-07-10-10, з урахуванням доповнень викладених листі від 28.11.2024 №57255/6/20-40-07-10 10, посилається на те, що Позивач не надав технічного звіту (Акту) за результатами обстеження об`єкту або Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, згідно з яких може бути підтверджено технічні характеристики складових об`єкта (приміщень для зберігання документів) та відомості щодо дефектів та пошкоджень об`єкта.

Роботи з технічного обстеження проводяться сертифікованими виконавцями відповідно до Методики обстеження будівель та споруд, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, бойових дій та терористичних актів (затверджена Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 06.08.2022 №144), яка визначає особливості обстеження будівель та споруд, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів об`єктів, що проводиться відповідно Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 257, з метою прийняття рішення про можливість подальшої експлуатації таких об`єктів та розроблення заходів із відновлення.

Відповідно до приписів вказаної Методики, ступінь придатності конструктивних елементів будівлі (споруди) для подальшого використання визначають за результатами, у тому числі, технічного обстеження будівлі чи споруди.

Технічне обстеження може проводитись за ініціативою і на замовлення власника такого об`єкта. У разі виконання робіт з технічного обстеження на замовлення власника (управителя) пошкодженого об`єкта про початок робіт з такого обстеження замовник письмово повідомляє уповноважений орган.

Як вже вказувалося, Позивач не є власником приміщень, де зберігалася передана останнім на відповідальне зберігання за Договором відповідального зберігання від 23.05.2022 первинна документація, у зв`язку із чим Позивач не може ініціювати технічне обстеження пошкодженої будівлі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, викладене у формі листа від 20.11.2024 за №53197/6/20-40-07-10-10, з урахуванням доповнень викладених у листі від 28.11.2024 №57255/6/20-40-07-10-10, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецбудмонтаж-Україна" у застосуванні положень пп.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України; та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України повторно розглянути повідомлення від 07.02.2024 за №07/02 про втрату первинних документів ТОВ "Спецбудмонтаж-Україна" згідно з п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн, суд зазначає таке.

Позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги, понесених ним при розгляді позовної заяви в суді подано наступні документи: копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 69 від 09.05.2025, копія акту приймання - передачі послуг з надання правової (правничої) допомоги від 04.08.2025.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що відповідно до частини шостої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 30 червня 2022 року у справі №640/1175/20, від 11серпня 2022 року у справі №300/2050/19.

Таким чином, спираючись на досліджені докази, а також беручи до уваги принцип обґрунтованості та пропорційності розміру витрат на сплату послуг адвоката (правничу допомогу) до предмета спору, складності справи, суд вважає обґрунтованою суму для відшкодування витрат на правничу допомогу в цій справі в розмірі 4000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову, відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (просп. Любові Малої, буд. 93, м. Харків, 61020, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, викладене у формі листа від 20.11.2024 за №53197/6/20-40-07-10-10, з урахуванням доповнень викладених у листі від 28.11.2024 №57255/6/20-40-07-10-10, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецбудмонтаж-Україна" у застосуванні положень пп.69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46; (ЄДРПОУ ВП: 43983495)) повторно розглянути повідомлення від 07.02.2024 за №07/02 про втрату первинних документів ТОВ "Спецбудмонтаж-Україна" (61020, м. Харків, проспект Любові Малої, 93, ) згідно з п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (просп. Любові Малої, буд. 93, м. Харків, 61020, ) сплачений судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (просп. Любові Малої, буд. 93, м. Харків, 61020, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова