Справа № 160/26985/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Волинською Вікторією Іванівною, до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.09.2023 про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особі без громадянства ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особі без громадянства ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є особою без громадянства. Його мати ОСОБА_2 народилася в Українській РСР, тому позивач вважає, що має право на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України». За результатами розгляду клопотання позивача про оформлення набуття громадянства України, до якого було додано необхідні документи, відповідачем 04.09.2023 прийнято рішення про відмову в його задоволенні з посиланням на інформацію, отриману Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області, яка свідчить про недоцільність документування його громадянином України на підставі п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію». Позивач вважає протиправним оскаржуване рішення, оскільки отримана Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області інформація не може бути підставою для відмови у набутті громадянства України за територіальним походженням.
Ухвалою суду від 23.10.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
25.10.2023 та 03.11.2023 в порядку усунення недоліків до суду надійшли подані представником позивача заяви з доданими документами.
Ухвалою від 08.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії рішення Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 04.09.2023 про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особі без громадянства ОСОБА_1 , та матеріалів справи за клопотанням особи без громадянства ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України, у тому числі документів, які стали підставою прийняття та були враховані при прийнятті рішення Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 04.09.2023 про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ; постановлено надати суду витребувані докази у строк для подання відзиву.
23.11.2023 надійшла заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, у якій міститься клопотання про продовження строку для подання відзиву.
Ухвалою від 27.11.2023 продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів.
13.12.2023 від відповідача надійшли витребувані судом докази та відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що 17.06.2023 особа без громадянства ОСОБА_1 звернувся до Апостолівського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням як особа, брат якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився на території України до 24.08.1991. 29.06.2023 матеріали справи про набуття громадянства України стосовно позивача були надіслані до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для розгляду. Під час попередньої перевірки матеріалів справи було встановлено, що подані заявником документи оформлені належним чином та підтверджують наявність фактів, які є підставами для набуття громадянства України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України». На виконання вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 ГУ ДМС у Дніпропетровській області 04.07.2023 надіслало подані позивачем документи до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області для перевірки. 11.08.2023 було отримано лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/2-5821 НТ-вих, у якому зазначено, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Службу безпеки України» отримано інформацію, яка свідчить про те, що подальше документування особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянством України недоцільно. Чинним законодавством не передбачено повноважень органів Державної міграційної служби України щодо здійснення перевірки інформації, наданої уповноваженим органом, адже така інформація сприймається як достовірна. Відповідач вважає, що діяв відповідно до чинного законодавства України.
До відзиву було додано клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області.
Ухвалою від 21.12.2023 у задоволенні вказаного клопотання відповідача відмовлено.
Також 21.12.2023 судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
19.12.2023 надійшли подані представником позивача відповідь на відзив та клопотання про постановлення окремої ухвали у зв`язку з невиконанням відповідачем ухвали суду від 08.11.2023 в частині витребування доказів.
Ухвалою від 21.12.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали.
У відповіді на відзив зазначено, що оскільки брат позивача народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Українській РСР, позивач має право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Вказана відповідачем підстава відмови у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України не передбачена чинним законодавством України.
29.12.2023 надійшло клопотання відповідача про долучення доказів надіслання представнику позивача копії матеріалів справи за клопотанням особи без громадянства ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України.
05.01.2024 до суду надійшли подані представником позивача пояснення, у яких зазначено, що посилання у листі Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області на п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію» є безпідставним, оскільки позивач не звертався із заявою про надання дозволу на імміграцію. Оскаржуване рішення не вмотивоване, містить суперечливі твердження, у рішенні не конкретизоване, яку саме інформацію було отримано Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області стосовно позивача. У відповідача були відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України.
Станом на час розгляду справи заперечення до суду не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою без громадянства, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Павлодар Казахської РСР, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.1989, рішення державної міграційної служби України від 02.08.2022 про визнання особою без громадянства, посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 .
17.06.2023 позивач звернувся до Апостолівського відділу Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявою № 1240-000053262 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України». Підставою для набуття громадянства вказано народження на території України до ІНФОРМАЦІЯ_4 брата, сестри. У переліку документів, що додаються до заяви, вказано: 1) посвідка на проживання для осіб без громадянства № 800287616, видана 10.08.2022; 2) документ, що підтверджує факт народження рідних брата чи сестри заявника на території України НОМЕР_3 від 08.06.2023; 3) свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.1989.
04.09.2023 начальником Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області затверджено рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства ОСОБА_1 . У рішенні зазначено, що 17.06.2023 особа без громадянства ОСОБА_1 звернувся до Апостолівського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням як особа, брат якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився на території України до 24.08.1991. 29.06.2023 матеріали справи про набуття громадянства України були надіслані до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для розгляду. Під час попередньої перевірки матеріалів справи № 102991 було встановлено, що подані заявником документи оформлені належним чином та підтверджують наявність фактів, які є підставами для набуття громадянства України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України». На виконання вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 ГУ ДМС у Дніпропетровській області 04.07.2023 надіслало подану позивачем заяву до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області для перевірки. 11.08.2023 було отримано лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/2-5821 НТ-вих, у якому зазначено, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Службу безпеки України» отримано інформацію, яка свідчить про те, що подальше документування особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянством України недоцільно на підставі п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію». Також у рішенні вказано, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує набуття особою громадянства України.
На виконання ухвали від 08.11.2023 в частині витребування доказів відповідачем надано копію листа Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/2-5821 НТ-вих від 11.08.2023, зміст якого наведено в оскаржуваному рішенні.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі також Закон № 2235-III).
Відповідно до визначення, наведеного у статті 1 цього Закону, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.
За змістом пункту 2 статті 6 Закону № 2235-III громадянство України набувається за територіальним походженням.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.
За змістом статті 9 цього Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх заявою прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є:
1) визнання і дотримання Конституції України та законів України, що засвідчується особою у поданій в установленому порядку заяві про прийняття до громадянства України;
особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства;
іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство;
3) безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років. Для осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні, строк безперервного проживання на законних підставах на території України має становити останні три роки на дату подання заяви про прийняття до громадянства України з моменту визнання біженцем або надання притулку в Україні, а для осіб без громадянства - останні три роки на дату подання такої заяви з моменту в`їзду в Україну або з моменту визнання особою без громадянства;
4) отримання дозволу на імміграцію;
5) володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування;
6) наявність законних джерел існування.
До громадянства України не приймається особа, яка:
1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид;
2) засуджена в Україні за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави;
3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином.
Статтею 26 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що рішення з питань громадянства можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку до суду.
Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок № 215). Цей Порядок відповідно до Закону України «Про громадянство України» (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Пунктом 1 Порядку № 215 визначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
Заяви про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, оформлюються - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи (пункт 2 Порядку № 215).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 215 заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.
За змістом пункту 4 Порядку № 215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.
Пунктом 5 Порядку № 215 передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.
Відповідно до пункту 30 Порядку № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також:
а) документ, що підтверджує факт народження рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;
б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.
Підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку передбачено подання таких документів:
а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;
б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);
в) один із таких документів:
- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;
- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;
- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;
- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.
Пунктом 89 Порядку № 215 передбачено, що територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.
За змістом пункту 90 Порядку № 215 територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Пунктом 92 Порядку № 215 передбачено, що територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України, та яка бажає набути громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст.8 Закону № 2235-ІІІ, повинна особисто звернутися з відповідною письмовою заявою до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем свого проживання в Україні, до якої долучити вичерпний перелік документів, що визначений підпунктами «а» - «в» пункту 24 та пунктом 30 Порядку № 215.
Відповідно зо абзацу 6 пункту 102 Порядку № 215 Територіальний орган Державної міграційної служби України надсилає подані документи до органів Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України, які у межах своєї компетенції перевіряють (у тому числі в банках даних Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу) відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається. Про результати перевірки органи Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України повідомляють територіальний орган Державної міграційної служби України не пізніш як у двомісячний строк з дня одержання документів.
Судом встановлено, що Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області підставою прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства ОСОБА_1 зазначило лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/2-5821 НТ-вих від 11.08.2023, у якому зазначено, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Службу безпеки України» отримано інформацію, яка свідчить про те, що подальше документування особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянством України недоцільно на підставі п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію».
Цей лист не містить конкретних фактів, які би дозволили кваліфікувати їх такими, що створюють підстави для відмови у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства відповідно до Закону України «Про громадянство України».
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Службу безпеки України» Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана брати участь у розробці заходів і вирішенні питань, що стосуються в`їзду в Україну та виїзду за кордон, перебування на її території іноземців та осіб без громадянства, прикордонного режиму і митних правил, приймати рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України, про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію не надається в інших випадках, передбачених законами України.
Надаючи оцінку вказаним підставам для відмови у набутті громадянства України позивачем, суд зауважує, що відповідач у рішенні від 04.09.2023 не конкретизував таких інших випадків, передбачених законами України, не зазначив передбачену Законом України «Про громадянство України» підставу для відмови у набутті громадянства України та не конкретизував, які саме документи, подані заявником, не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, що фактично позбавило позивача реалізувати право бути обізнаним щодо обставин, у зв`язку з якими було відмовлено у задоволенні його клопотання про оформлення набуття громадянства України.
За загальними вимогами, які висуваються до актів суб`єктів владних повноважень, як актів правозастосування, є їхня обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав (фактичних і юридичних) його прийняття, а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Загальне посилання відповідача у рішенні від 04.09.2023 на положення пункту 6 статті 10 Закону України «Про імміграцію» та лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/2-5821 НТ-вих від 11.08.2023 не свідчить про обґрунтованість такого рішення, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності щодо підстав відмови у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України, що є неприпустимим.
За таких обставин рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.09.2023 прийняте не у порядку та не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності свого рішення у спірних правовідносинах.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача, беручи до уваги дискреційні повноваження відповідача щодо ухвалення рішення з питань громадянства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги зобов`язального характеру підлягають задоволенню частково, а саме шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 17.06.2023 та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За подання до суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № 2819-5366-3914-2447 від 10.10.2023. Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.
Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Вказані положення не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто, це право суду, а не його обов`язок, суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.
При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.
Враховуючи те, що позивачем не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення у справі, судом не встановлено підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.09.2023 про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» від 17.06.2023 та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. В. Липинського, буд. 7, .

Повний текст рішення складено 01.09.2025.

Суддя В.В. Рянська