Справа № 640/9554/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Житомир справа № 640/9554/21

категорія 106010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.03.2021 №53 про не допуск до участі у конкурсі на зайняття вакантних адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі Радіонова Андрія Сергійовича.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що у відповідача не було підстав для відмови у допуску позивача до участі у конкурсі з посиланням на п.3-1 розділу ХIII Закону України "Про прокуратуру", тому що, на його думку, структурні підрозділи прокуратури України посади в яких обіймав позивач у вказаний в Законі період, не наділені функціональними ознаками, притаманними спеціально уповноваженим підрозділам по боротьбі з корупцією, а відтак не можуть бути до них віднесені.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, даною ухвалою витребувано у відповідача засвідчені належним чином копії документів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення.

06.05.2021 від Офісу Генерального прокурора до Окружного адміністративного суду м.Києва надійшли письмові пояснення, в яких вказує, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що за результатами опрацювання матеріалів позивача конкурсною комісією прийнято рішення від 01.03.2021 № 53 щодо його недопуску до участі у конкурсі, оскільки встановлено, що позивач у період з 15.07.2010 по 15.07.2015 обіймав посади у спеціально уповноважених підрозділах по боротьбі з корупцією в органах прокуратури, а це згідно з пунктом 31 розділу ХІІІ Закону України "Про прокуратуру" свідчить про наявність заборони на прийнятий на службу до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

07.05.2021 від відповідача до Окружного адміністративного суду м.Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з доводами зазначеними у позовній заяві і позовними вимогами та просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що рішенням №53 від 01.03.2021 конкурсна комісія не допустила позивача до конкурсу на адміністративні посади в Спеціалізованій адміністративній прокуратурі, керуючись п.3-1 розділу ХIII Закону України "Про прокуратуру", згідно з яким на службу до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури не можуть бути прийняті особи, які протягом п`яти років до дня набрання чинності цим Законом працювали (проходили службу), незалежно від тривалості, у спеціально уповноважених підрозділах по боротьбі з корупцією в органах прокуратури. Наголошує на тому, що з даних анкети і копії трудової книжки позивача видно, що останній у період п`яти років до набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" (15.07.2010-15.07.2015) працював з липня 2013 року по грудень 2014 року прокурором, прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту прокуратури м.Києва. Зазначені підрозділи (відділ, управління) прокуратури були спеціально уповноваженими підрозділами по боротьбі з корупцією, що чітко проглядається з нормативних актів Генеральної прокуратури України, а також зі спеціалізації, яка закріплена у назві відповідних підрозділів.

13.12.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-ІХ), який набрав чинності 15.12.2022.

Відповідно до статті 1 Закону №2825-ІХ Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825-ІХ установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На підставі пункту другого розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825-ІХ, за результатами автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд Житомирському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2025, головуючою у справі визначено суддю Панкеєву В.А.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/9554/21 за позовом ОСОБА_1 до Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

03.04.2025 від третьої особи до Житомирського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що Офісом Генерального прокурора 29.04.2021 до Окружного адміністративного суду м.Києва подано пояснення з приводу позовних вимог, які підтримуються в повному обсязі. Додатково зазначено, що Законом України від 08.12.2023 № 3509-ІХ "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури" визначено нову процедуру та принципи формування складу комісії та інші вимоги до кандидатів у члени комісії.

З 31.03.2025 по 14.04.2025, з 07.07.2025 по 27.07.2025 та з 05.08.2025 по 25.08.2025 головуюча суддя перебувала у відпустці; 21.03.2025, 23.05.2025, 29.05.2025 та 13.06.2025 - на періодичному навчанні.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, рішенням Ради прокурорів України від 04.06.2020 №100 та постановою Верховної Ради України №908-ІХ від 17.09.2020 визначено склад комісії з організації та проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі.

Рішенням Конкурсної комісії від 20.01.2021 №3 затверджено Порядок роботи конкурсної комісії та проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі.

Рішенням Конкурсної комісії від 20.01.2021 №5 оголошено конкурс на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі.

Рішенням Конкурсної комісії від 01.03.2021 №53 Радіонова А.С. не допущено до участі у конкурсі на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі.

Вказане рішення обґрунтоване наявністю обставин, що на підставі п.3-1 розділу 8 Закону України "Про прокуратуру" обмежують право осіб на участь у відповідному конкурсі. Також у рішенні зазначено, що під час розгляду документів ОСОБА_1 встановлено факт його роботи з 15.07.2010 по 15.07.2015 у спеціально уповноважених підрозділах по боротьбі з корупцією в органах прокуратури, а тому він не може бути прийнятий на службу до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся зі скаргою до Конкурсної комісії, в якій просив вищевказане рішення скасувати та допустити його до проходження конкурсу.

Відповідно до протоколу п`ятого засідання Конкурсної комісії від 11.03.2021 №5.1 розглянуто скарги, в тому числі Радіонова А.С., та зазначено, що згідно з результатами голосування щодо задоволення його скарги членами комісії - "рішення не прийнято на підставі наявності інформації про існування обмежень для призначення на відповідну посаду, визначених пунктом 3-1 розділу XIII Закону України "Про прокуратуру".".

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Положеннями ст.1, ч.5 ст.7 та ч.5 ст.8 вказаного Закону встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Систему прокуратури України, зокрема, становлять Спеціалізована антикорупційна прокуратура, яка утворюється (на правах самостійного структурного підрозділу) в Офісі Генерального прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.8-1 Закону №1697-VII призначення прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюється керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури за результатами відкритого конкурсу, який проводить конкурсна комісія у складі керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та визначених ним і Генеральним прокурором осіб. Склад комісії та порядок проведення нею відкритого конкурсу визначаються керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Відповідно до ч.2 ст.8-1 Закону №1697-VII призначення на адміністративну посаду в Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі здійснюється за результатами відкритого конкурсу. Організація та проведення конкурсу здійснюються конкурсною комісією, до складу якої входять чотири особи, визначені Радою прокурорів України, та сім осіб, визначених Верховною Радою України.

Як попередньо зазначалось судом, Порядок роботи конкурсної комісії та проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі затверджено рішенням конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі від 20.01.2021 № 3 з наступними змінами (далі - Порядок №3).

Відповідно до статті 2 Порядку №3 члени конкурсної комісії здійснюють свою діяльність на основі принципів доброчесності, неупередженості, незалежності, прозорості та законності.

У своїй діяльності конкурсна комісія та її члени дотримуються положень Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", інших законів України, а також цього Порядку.

Питання діяльності конкурсної комісії, не регламентовані законодавством України та цим Порядком, регламентуються рішеннями конкурсної комісії, які ухвалюються відповідно до Порядку.

Згідно з нормами статті 15 Порядку рішення конкурсної комісії вважається ухваленим, якщо за нього на засіданні конкурсної комісії проголосували щонайменше сім членів конкурсної комісії, з яких не менше ніж два члени, визначені Радою прокурорів України, та не менше ніж п`ять членів, визначених Верховною Радою України.

Як попередньо встановлено судом, спірним у наявних правовідносинах є встановлення фактів правомірності рішення Конкурсної комісії №53 від 01.03.2021, яким ОСОБА_1 не допущено до участі у конкурсі на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі на підставі п.3-1 розділу VIIІ Закону України "Про прокуратуру".

Так, п.3-1 розділу VIIІ Закону №1697-VII визначає, що на службу до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури не можуть бути прийняті особи, які протягом п`яти років до дня набрання чинності цим Законом працювали (проходили службу), незалежно від тривалості, у спеціально уповноважених підрозділах по боротьбі з корупцією в органах прокуратури, Міністерства внутрішніх справ України, податкової міліції, Служби безпеки України, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та митних органах.

Відтак, наведена норма обмежує право на участь у відповідному конкурсі особам, що з 15.07.2010 по 15.07.2015 займали посади у спеціально уповноважених підрозділах по боротьбі з корупцією в тому числі органів прокуратури.

Зі змісту копії трудової книжки ОСОБА_1 від 18.06.1980 НОМЕР_1 встановлено, що позивач з 03.07.2013 працював на посаді прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту прокуратури м.Києва; з 07.10.2013 переведений старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення цього ж управління; з 06.12.2013 переведений прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення цього ж управління; з 04.04.2014 переведений старшим прокурором цього ж відділу та управління.

З 25.12.2014 позивач працював на посаді старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту Головного управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією у сфері транспорту та кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України.

Перелік спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у спірний період був визначений ч.5 ст.5 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" від 07.04.2011 №3206-VI.

До таких суб`єктів, зокрема, було віднесено органи прокуратури.

Як вбачається із змісту абз.1 ч.5 ст.5 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", спеціально уповноваженими суб`єктами вважалися підрозділи прокуратури, які безпосередньо здійснювали заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень.

Вказана норма не має жодних виключень чи застережень щодо осіб, які в них працювали, але відповідно до покладених на них посадових обов`язків не здійснювали заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень, Закон не вирізняє посадових осіб за визначенням їх діяльності як боротьбу чи протидію корупції окремо.

Питання належної організації діяльності органів прокуратури у сфері запобігання і протидії корупції, підвищення її ефективності визначалися наказом Генерального прокурора України від 25.06.2013 №10гн "Про організацію діяльності органів прокуратури у сфері запобігання і протидії корупції".

Так, відповідно до п.6 цього наказу на Головне управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту, галузеві підрозділи прокуратур обласного рівня та спеціалізованих прокурорів з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері відповідно до визначеної компетенції покладалися, зокрема функції:

- нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування кримінальних корупційних правопорушень, у тому числі у формі процесуального керівництва, яке здійснюється слідчими спеціалізованих прокуратур та органами внутрішніх справ на транспорті, участь у судовому провадженні та оскарженні судових рішень у кримінальних провадженнях цієї категорії;

- досудового розслідування кримінальних корупційних правопорушень відповідно до частини 4 статті 216, частини 1 пункту 1 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України;

- нагляду у сфері запобігання і протидії корупції у центральних та місцевих органах виконавчої влади, на підприємствах, в установах і організаціях та на об`єктах, визначених галузевим наказом Генерального прокурора України з питань особливостей діяльності прокуратур з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері;

- нагляду за додержанням законів у сфері запобігання і протидії корупції органами внутрішніх справ на транспорті, у тому числі підрозділами внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ на залізницях;

- складання за наслідками перевірок протоколів про вчинення адміністративних корупційних правопорушень, нагляду за додержанням законів при провадженні у справах за протоколами прокуратур з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері;

- представництва у визначених законом випадках прав громадян та інтересів держави у сфері запобігання і протидії корупції з метою виконання завдань, зазначених у пункті 5 цього наказу.

Як свідчать долучені до матеріалів справи докази, позивач у органах прокуратури займав посади прокурора/старшого прокурора у відділах процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення.

Вказані вище відділи за структурною ієрархією входили до складу управлінь, таких як:

- управління правозахисної діяльності, протидії корупції тa злочинності у сфері транспорту прокуратури м.Києва;

- управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту Головного управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією у сфері транспорту та кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України.

Суд зауважує, що згідно з п.2.2. Регламенту Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 12.04.2012 № 35, завдання і функції самостійного структурного підрозділу, права та обов`язки його працівників визначаються у Положеннях, які затверджуються наказами Генерального прокурора України.

Так, наказом прокурора міста Києва № 67 від 08.11.2013 затверджено Положення про управління правозахисної діяльності, протидії корупції тa злочинності у сфері транспорту прокуратури м. Києва (далі - Положення). управління правозахисної діяльності, протидії корупції тa злочинності у сфері транспорту прокуратури м. Києва (далі - Положення).

Згідно із п.2 вказаного Положення до складу управління входять 2 відділи: відділ правозахисної діяльності та представництва інтересів громадян і держави в судах, протидії корупції; відділ процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення.

Відповідно до п.5 Положення відділ процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення здійснює:

- забезпечення конституційних прав і свобод громадян при провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманні державного обвинувачення, а саме з питань додержання вимог Конституції України, Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", Закону України "Про міліцію", Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, а також інших законодавчих актів;

- нагляд за додержанням законів та конституційних прав і свобод громадян при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян у ізоляторі тимчасового тримання ЛВ на ст.Київ-Пасажирській УМВС України на Південно-Західній залізниці та умовами удержання осіб у вказаній установі;

- нагляд за додержанням законів при прийманні, реєстрації, розгляді тa вирішенні в органах досудового розслідування на транспорті заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, своєчасне внесення щодо них відомостей до ЄРДР, а саме апаратом УМВС України на Південно-Західній залізниці, його структурними - відділами ЛВ на станції Київ-Пасажирський, ЛВ на станції Дарниця, a також B метрополітені, підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, ЛВ в річковому порту "Київ" ГУМВС України в м.Києві;

- нагляд за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності уповноваженими оперативними підрозділами вказаних вище органів внутрішніх справ на транспорті м.Києва;

- процесуальне керівництво у всіх кримінальних у всіх кримінальних провадженнях, які розслідуються слідчими слідчих відділів апарату МВС України на Південно-Західній залізниці, його лінійних відділів ЛВ, на станції Київ-Пасажирський, ЛВ на станції Дарниця, а також ЛУ в метрополітені та ЛВ в Річковому порту "Київ" ГУ МВС України в м.Києві, а також у всіх кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення у сфері транспорту, відповідно до наказу Генерального прокурора України №3/1гн від 28.12.12 "Про особливості організації діяльності органів прокуратури у сфері транспорту", спільного наказу №14/63 від 26.01.2013 "Про розмежування юрисдикції транспортних і територіальних органів внутрішніх справ під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, учинених в сферах транспорту, охорони навколишнього природного середовища і земельних відносин", наказу прокурора м.Києва №15 від 31.01.2013 "Про особливості організації прокурорсько-слідчої діяльності у сфері транспорту в органах прокуратури м.Києва";

- проведення у піднаглядних органах внутрішніх справ на транспорті перевірок повноти та достовірності обліку кримінальних правопорушень і їх розкриття;

- заходи щодо запобігання кримінальним правопорушенням, усунення умов, які сприяють їх вчиненню;

- координацію діяльності правоохоронних органів на транспорті у сфері боротьби зі злочинністю;

- нагляд за додержанням законів щодо збереження речових доказів у кримінальних провадженнях;

- взаємодію з іншими правоохоронними контролюючими та експертними установами у вирішенні питань по розкриттю, розслідуванню правопорушень тощо; розгляд запитів та забезпечення права доступу до публічної інформації;

- складання статистичних звітів про роботу відділу.

Відповідно до п.6.7. Положення старші прокурори та прокурори відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення:

- здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням УМВС України на Південно-Західній залізниці, його лінійними відділами на станціях Київ-Пасажирський та Дарниця, лінійного управління в метрополітені та лінійного відділу в річковому порту "Київ" ГУ МВС України в м.Києві;

- у випадках, передбачених законом, самостійно проводять слідчі дії;

- здійснюють нагляд за дотриманням конституційних прав і свобод громадян в провадженні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та підтриманні державного обвинувачення, під час тримання затриманих у установах попереднього ув`язнення, виконання покарань та при застосуванні інших заходів особливого характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи в лінійних відділах на станціях Київ-Пасажирський, Дарниця УМВС України на Південно-Зазідній залізниці, лінійному управлінні в метрополітені та лінійному відділу в річковому порту "Київ" ГУМВС України в м.Києві;

- здійснюють нагляд за виконанням вимог закону при прийманні, реєстрації, та вирішенні заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, вчасне внесення щодо них відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань органами внутрішніх справ на транспорті;

- ведуть облік особисто проведеної роботи, відповідають за своєчасність, достовірність та повноту внесення відомостей до систем ЄССА та ЄРДР;

- здійснюють нагляд за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності уповноваженими оперативними підрозділами УМВС України на Південно-Західній залізниці та ГУ МВС України в Києві;

- готують проекти документів прокурорського реагування, які вносяться за керівництва прокуратури міста, ведуть облік внесених документів та контролюють своєчасність надходження відповідей на них;

- беруть участь у підготовці і проведенні навчально-методичних заходів;

- обліковують та накопичують інформацію про проведену роботу за виокремленими темами, основні показники, які характеризують стан злочинності й на транспорті, іншу інформацію, необхідну для виконання покладених функціональних обов`язків;

- за дорученням керівництва розглядають матеріали, публікації в пресі, звернення та запити народних депутатів України, посадових осіб, громадян з питань, що відносяться до компетенції відділу, забезпечують своєчасне і якісне їх оброблення, узагальнюють стан цієї роботи, вносять пропозиції щодо її удосконалення;

- готують довідки, доповідні записки, інформації, інші документи, що підлягають надсиланню до Генеральної прокуратури України;

- беруть участь у підготовці методичних рекомендацій, наказів, розпоряджень, інструкцій, вказівок прокурора міста з питань діяльності відділу;

- здійснюють своєчасний моніторинг інформації про події у закріпленій ділянці підрозділу в засобах масової інформації та добових зведеннях органів внутрішніх справ на транспорті, невідкладно доповідають про них начальнику відділу;

- своєчасно вносять достовірні та повні відомості до ЄССА та ЄРДР;

- виконують інші доручення керівництва відділу та управління.

Водночас, до основних функцій відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту Головного управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією у сфері транспорту та кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України, в якому працював позивач на посаді старшого прокурора у період з 25.12.2014 по 18.03.2015, згідно з п.п.5.2.2. Положення про Головне управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією у сфері транспорту та кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України від 05.02.2015 № 6, було віднесено:

- процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини у сфері транспорту, які розслідуються слідчими Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, Головного слідчого управління Служби безпеки України, Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України;

- приймання, реєстрація, розгляд та вирішення заяв і повідомлень про злочини, своєчасне внесення відомостей щодо них до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- нагляд за додержанням законів під час оперативно-розшукової діяльності у кримінальних провадженнях про злочини у сфері транспорту, що перебувають у провадженні слідчих зазначених органів;

- участь у розгляді судами клопотань слідчих та прокурорів у ході досудового розслідування;

- підтримання державного обвинувачення в суді та оскарження судових рішень у кримінальних провадженнях про злочини у сфері транспорту, в яких нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснювався працівниками відділу, а за дорученням керівництва Генеральної прокуратури України та управління - в інших кримінальних провадженнях цієї категорії.

Наведе спростовує висновок комісії про те, що ОСОБА_1 в період із 03.07.2013 по 24.12.2014, перебуваючи на посаді прокурора, старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту прокуратури м.Києва та в період з 25.12.2014 по 18.03.2015, перебуваючи на посаді старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту Головного управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією у сфері транспорту та кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України, виконував функції держави по боротьбі з корупцією.

Окрему увагу суд звертає на відсутність обґрунтування спірного рішення, як на недолік акту суб`єкта владних повноважень.

Так, у рішенні Конкурсної комісії від 01.03.2021 №53 відсутнє посилання, яка саме посада Радіонова А.С., на думку відповідача, підпадає під категорію посад у спеціально- уповноважених підрозділах по боротьбі з корупцією в органах прокуратури.

За наведених обставин суд констатує, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям обґрунтованості та безсторонності, оскільки відповідачем не надано доказів, які вважаються встановленими та мали вирішальне значення для відмови у допуску до участі у конкурсі.

У постанові від 16.02.2023 у справі № 160/19628/21, правовідносини у якій є близькими за змістом (добір на зайняття вакантних та тимчасово вакантних посад прокурорів), Верховний Суд сформував висновок, що комісії не звільняються від обов`язку мотивувати свої рішення, в тому числі і щодо не прийняття відносно конкретного кандидата рішення про визначення його як такого, який успішно пройшов добір на посаду прокурора у відповідному органі прокуратури. У цій справі Суд зазначив, що обґрунтований сумнів за замовчуванням повинен містити достатні підстави для його виникнення. Процес та результат добору повинен бути зрозумілим як безпосереднім учасникам цих відносин, зокрема кандидату, так і суспільству загалом, адже коли йдеться про необхідність сформувати якісний прокурорський корпус, якому довіряло б це суспільство, то обґрунтованість/умотивованість рішень щодо добору кожного прокурора є необхідною для цього умовою та гарантією.

З огляду на вищезазначене, рішення Конкурсної комісії від 01.03.2021 №53 щодо відмови ОСОБА_1 у допуску до участі у конкурсі не відповідає вимогам щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості прийнятого рішення за результатами розгляду документів.

Право на судовий захист гарантоване статтею 55 Конституції України. Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведено, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, а відповідачем не спростовано наявність підстав для скасування рішення комісії з проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі від 01.03.2021 №53, а тому позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі (вул.Різницька, 13/15, м.Київ, 01011), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора (вул.Різницька,13/15, м.Київ, 01011, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення комісії з проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі від 01.03.2021 №53.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття адміністративних посад у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

01.09.25