Справа № 160/15404/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
Ухвалою суду від 02.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Витребувано додаткові докази по справі, зокрема:
- звернення позивача про виплату заборгованості;
- рішення про призначення позивачеві пільги на оплату ЖКП від 11.11.2024 року;
- надати інформацію щодо підстав, які полягали у невиплаті позивачеві у повному обсязі пільг житлової субсидії за спірний період;
- листи/відмови Пенсійного органу та всі наявні докази щодо суті спору.
04.08.2025 року відповідачем до суду подано клопотання на виконання ухвали суду.
21.08.2025 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 01.09.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення №-2024-5 від 11.11.2024 року про призначення субсидії є чинним та не є предметом оскарження у даній справі чи будь - якій іншій справі.

На момент подачі цього позову рішення№ -2024-5 від 11.11.2024 року про призначення субсидії не змінено та не скасовано, його дію не зупинено та на підставі зазначеного рішення надавалася відповідна субсидія шляхом перерахування коштів в безготівковій формі на рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

31.01.2025 року ОСОБА_1 отримано довідку про розмір виплачених пільг житлової субсидії № НОМЕР_2 , відповідно до якої за період з січня 2023 року до січня 2025 року виплачено 34812,44 грн., що, на думку позивача, не відповідає дійсності та не підтверджується відповідними доказами.

Грошові кошти перераховувалися в якості субсидії в безготівковій формі та одержані позивачкою на розрахунковий рахунок а АТ КБ «ПриватБанк». Загальна сума надходжень на картковий рахунок за весь період з 01.01.2023 року по січень 2025 року становить: 16 567 гривень.

Вказує, що разом з нею у період нарахування субсидії була зареєстрована та проживала донька - ОСОБА_2 .

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області неправомірно утримано та не виплачено субсидію за період з 01.01.2023 по 01.01.2025 року у повному розмірі згідно рішення №-2024-5 від 11.11.2024 року.

Відповідно до банківської виписки, позивачу фактично виплачено за зазначений період лише 16567 грн. з 34812,44 гривень.

Вказує про те, що неодноразові звернення позивача до відповідача на гарячу лінію зі скаргами щодо невиплати нарахованих сум субсидії не призвели до бажаного результату. Відповідь щодо виплати вже нарахованої субсидії так і не була отримана.

Право позивача на отримання житлової субсидії з січня 2023 року у розмірі встановленому чинним законодавством, було порушено внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Вказує про те, що на сьогодні залишається невиплаченою сума 18245,44 гривень.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що належні суми пільг на оплату житлово-комунальних послуг перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий в банківській установі АТ КБ ПриватБанк.

Відповідно до електронної бази даних заборгованість з виплати пільг ОСОБА_1 відсутня.

Довідка про розмір виплачених пільг/житлової субсидії від 31.01.2025 року №392444 видана відділом обслуговування громадян № 8 Головного управління не підтверджується даними з електронної бази ДСВ.

Вказують про те, що вимоги Позивача щодо зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити нараховану, але недоплачену житлову субсидію за період з січня 2023 року по січень 2025 року в сумі 18 245,44 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, вважають, що дії Головного управління правомірні та відповідають чинному законодавству.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду звернення позивача територіальним органом Пенсійного фонду України прийнято рішення №-2024-5 про призначення субсидії ОСОБА_1 з 01.01.2023 року на оплату житлово - комунальних послуг як особі, що потерпіла від аварії на ЧАЕС (2 категорія - потерпіла) за адресою: АДРЕСА_2 на опалювальну площу 41,9 кв. м.

Рішення №-2024-5 від 11.11.2024 року про призначення субсидії є чинним та не є предметом оскарження у цій справі.

Так, на підставі зазначеного рішення надавалася відповідна субсидія шляхом перерахування коштів в безготівковій формі на рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

31.01.2025 року ОСОБА_1 отримано довідку про розмір виплачених пільг житлової субсидії № НОМЕР_2 , відповідно до якої за період з січня 2023 року до січня 2025 року виплачено 34812,44 грн., що, на думку позивача, не відповідає дійсності та не підтверджується відповідними доказами.

Грошові кошти перераховувалися в якості субсидії в безготівковій формі та одержані позивачкою на розрахунковий рахунок а АТ КБ «ПриватБанк». Загальна сума надходжень на картковий рахунок за весь період з 01.01.2023 року по січень 2025 року становить: 16 567 гривень.

Встановлено, що разом з нею у період нарахування субсидії була зареєстрована та проживала донька - ОСОБА_2 .

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області неправомірно утримано та не виплачено субсидію за період з 01.01.2023 по 01.01.2025 року у повному розмірі згідно рішення №-2024-5 від 11.11.2024 року, у зв`язку із чим позивач неодноразово зверталась до Пенсійного органу.

Однак, відповідач посилається на те, що розрахунок пільг, проведений на домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 , яке складається з двох осіб:- ОСОБА_1 - пільговик;- ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька.

З 01.09.2024 року пільги на житлово-комунальні послуги розраховуються на 1 особу у зв`язку з досягненням повноліття ОСОБА_2 .

Розмір розрахованої пільги, в межах затверджених норм за період з 01.01.2023 по 31.01.2025 в сумі 17 698,23 грн становить:- січень 2023 року в сумі 779,95 грн;- лютий 2023 року в сумі 779,95 грн;- березень 2023 року в сумі 779,95 грн;- квітень 2023 року в сумі 564,44 грн;- травень 2023 року в сумі 348,98 грн;- червень 2023 року в сумі 400,85 грн;- липень 2023 року в сумі 400,85 грн;- серпень 2023 року в сумі 400,85 грн;- вересень 2023 року в сумі 400,85 грн;- жовтень 2023 року в сумі 808,60 грн;- листопад 2023 року в сумі 1190,88 грн;- грудень 2023 року в сумі 1190,88 грн;- січень 2024 року в сумі 1190,88 грн;- лютий 2024 року в сумі 1190,88 грн;- березень 2024 року в сумі 1190,88 грн;- квітень 2024 року в сумі 795,86 грн;- травень 2024 року в сумі 400,85 грн; - червень 2024 року в сумі 473,47 грн;- липень 2024 року в сумі 473,47 грн;- серпень 2024 року в сумі 473,47 грн.- вересень 2024 року в сумі 319,31 грн;- жовтень 2024 року в сумі 569,99 грн;- листопад 2024 року в сумі 857,38 грн;- грудень 2024 року в сумі 857,38 грн;- січень 2025 року в сумі 857,38 гривень.

По особовій справі ОСОБА_1 як одержувача пільги на житлово-комунальні послуги ЕОС виплачено суму пільги, згідно відомостей, за період з 01.01.2023 по 31.01.2025 в сумі 17 698,10 грн., а саме:- січень 2023 року в сумі 779,95 грн;- лютий 2023 року в сумі 779,95 грн;- березень 2023 року в сумі 779,95 грн;- квітень 2023 року в сумі 779,95 грн;- травень 2023 року в сумі 779,95 грн;- червень 2023 року в сумі 348,22 грн;- липень 2023 року в сумі 348,22 грн;- серпень 2023 року в сумі 348,22 грн;- вересень 2023 року в сумі 348,22 грн;- жовтень 2023 року в сумі 348,22 грн;- листопад 2023 року в сумі 348,22 грн;- грудень 2023 року в сумі 547,20 грн;- січень 2024 року в сумі 1194,60 грн;- лютий 2024 року в сумі 1194,60 грн;- березень 2024 року в сумі 1194,60 грн;- квітень 2024 року в сумі 799,59 грн;- травень 2024 року в сумі 404,57 грн;- червень 2024 року в сумі 477,19 грн;- липень 2024 року в сумі 477,19 грн;- серпень 2024 року в сумі 477,19 грн;- вересень 2024 року в сумі 320,79 грн;- жовтень 2024 року в сумі 571,47 грн;- листопад 2024 року в сумі 547,51 грн;- грудень 2024 року в сумі 2371,43 грн;- січень 2025 року в сумі 1131,10 грн.

Належні суми пільг на оплату житлово-комунальних послуг перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий в банківській установі АТ КБ ПриватБанк.

Відповідно до електронної бази даних заборгованість з виплати пільг ОСОБА_1 відсутня.

Довідка про розмір виплачених пільг/житлової субсидії від 31.01.2025 року №392444 видана відділом обслуговування громадян № 8 Головного управління не підтверджується даними з електронної бази ДСВ.

Отже, відповідач вказує про здійснення належних виплат позивачеві.

Однак, позивач посилається на те, що її право на отримання житлової субсидії з січня 2023 року у розмірі встановленому чинним законодавством, було порушено внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення регулюються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон №796-XII).

Статтею 1 Закону № 796-XII передбачено, що закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначивши, що «відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обов`язком держави. Одним із тяжких наслідків аварії на ЧАЕС стала втрата здоров`я громадянами. Законами України таких громадян віднесено до відповідних категорій, вони потребують відновлення втраченого здоров`я, постійної медичної допомоги та соціального захисту з боку держави» (пункт 4 мотивувальної частини). Скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України.

Відповідно до п. 4,5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги, в тому числі 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 1041 "Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України" встановлено, що Пенсійний фонд України забезпечує з 1 жовтня 2022 виплату та з 1 грудня 2022 призначення пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу.

Згідно з пунктом 3.1. Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373 "Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі" для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі Реєстр), або їх законні представники звертаються з заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком Порядку, у разі потреби необхідно додати відповідні документи, згідно наданих відомостей у заяві про надання пільг. У випадку наявності у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі подається відповідна довідка.

У разі, якщо пільговик не включений до Реєстру, такий пільговик додатково подає заяву про внесення відомостей до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, за формою згідно з додатком 2 та копії документів, що підтверджують право пільговика на пільги (з пред`явленням оригіналів зазначених документів), копію документа, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (картка платника податків), пред`являє паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України, надає унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) та будь-який офіційний документ, що підтверджує фактичне місце проживання (за потреби).

Відповідно до п. 1 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. №117 (далі Положення), реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, захист, облік, відображення, оброблення реєстрових даних і надання реєстрової інформації про фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою відповідно до законів України, отримують пільги, передбачені для педагогічних, медичних, фармацевтичних працівників, працівників бібліотек, музеїв, спеціалістів із захисту рослин і працівників культури в сільській місцевості (далі - пільговики). Реєстр є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру як складової частини Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (далі - Єдина система).

За змістом зазначеного Положення особа, яка віднесена до кола осіб, які мають право на пільги, що підтверджується належним документом, повинна бути внесена до вказаного Реєстру за відсутності будь-яких застережень і відповідний орган, до якого така особа звернулась, має вжити заходів щодо включення цієї особи до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до положень п. 2 Положення до Реєстру вноситься інформація: про пільговиків - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) (далі - реєстраційний номер облікової картки платника податків), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), стать, адреса задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування) або адреса фактичного місця проживання, адреса надання пільги, реквізити паспорта громадянина України (далі - паспорт), документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, особу, яку визнано в Україні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, свідоцтва про народження та документа, що підтверджує право на пільги, дати взяття та зняття з обліку, причина зняття з обліку, територія територіальної громади, в межах якої розташоване житлове приміщення, що є фактичним місцем проживання пільговика, за адресою якого він перебуває на обліку, номер картки пільговика, а також категорія пільговика та пільги; про членів сім`ї чи опікуна пільговика, на яких поширюється пільга, - ступінь родинного зв`язку чи наявність статусу опікуна, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією (за наявності) та номером паспорта, або відсутності у дітей), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), стать, найменування документа, що посвідчує особу (за наявності), дати початку та закінчення поширення пільги на членів сім`ї чи опікуна пільговика, причина припинення надання пільги; відомості про нарахування пільги (вид і сума).

Інформація про осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", вноситься до Реєстру диференційовано з урахуванням належності особи до визначеної підкатегорії. У разі втрати в установленому порядку права на пільги особами, зазначеними в цьому пункті, відповідна інформація вноситься до Реєстру за поданням органу, уповноваженого на встановлення та позбавлення відповідного статусу, за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до положень п.8 Положення, у разі зміни будь-яких відомостей, зазначених у пункті 2 цього Положення, що потребує коригування включеної до Реєстру інформації про пільговика, він або його законний представник, дієздатний повнолітній член сім`ї пільговика, на якого поширюються пільги, повідомляє про це протягом 30 календарних днів органу Пенсійного фонду України.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Суд зауважує, що неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Так, згідно матеріалів справи, відповідач долучено службову записку від 01.08.2025 року, згідно якої встановлено, що розрахунок пільг, проведений на домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 , яке складається з двох осіб:

ОСОБА_1 пільговик;

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 донька.

Розмір розрахованої пільги, в межах затверджених норм щомісячно становить: 2023 рік:

з 01.01.2023 по 31.03.2023 779,95 грн.; з 01.06.2023 по 30.09.2023 400,85 грн.; з 01.04.2023 по 30.04.2023 564,44 грн.; з 01.10.2023 по 31.10.2023 808,60 грн.; з 01.05.2023 по 31.05.2023 348,98 грн.; з 01.11.2023 по 31.12.2023 1190,88 грн.

з 01.01.2024 по 31.03.2024 1190,88 грн.; з 01.04.2024 по 30.04.2024 795,86 грн.; з 01.05.2024 по 31.05.2024 400,85 грн.; з 01.06.2024 по 31.08.2024 473,47 грн.

З 01.09.2024 року пільги на житлово-комунальні послуги розраховані на 1 особу в зв`язку з досягненням повноліття ОСОБА_2 .

З 01.09.2024 по 30.09.2024 319,31 грн. з 01.10.2024 по 31.10.2024 569,99 грн.; з 01.11.2024 по 31.12.2024 857,38 грн.;

2025 рік: з 01.01.2025 по 31.03.2025 857,38 грн. з 01.04.2025 по 30.04.2025 560,42 грн.; з 01.05.2025 по 30.09.2025 319,31 гривень.

Отже, по особовій справі ОСОБА_1 як одержувача пільги на житлово-комунальні послуги ЕОС виплачено суму пільги, згідно відомостей, за період з 01.01.2023 по 31.01.2025 в сумі саме - 17 698,10 грн., а не як вказує позивач 34812,44 грн. (з посиланням на довідку від 31.01.2025 року №392444).

Слід вказати про те, що довідка про розмір виплачених пільг/житлової субсидії від 31.01.2025 року №392444 видана відділом обслуговування громадян №8 Головного управління не підтверджується даними з електронної бази ДСВ.

Отже, фактично довідка від 31.01.2025 року №392444, яка була долучена позивачем до справи, на суму 34812,44 грн. є неналежною та не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та фактично Пенсійним органом була сформована та видана з неналежною/помилковою вказаною сумою грошових коштів, про що також вказує відповідач у відзиві.

Матеріалами справи підтвердження сума нарахування саме 17698,10 гривень.

На день розгляду справи по суті та відповідно до електронної бази даних заборгованість з виплати пільг ОСОБА_1 відсутня.

У ході розгляду справи позивач не надав інших належних, допустимих та достовірних доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про порушення відповідачем прав позивача, оскільки вся суму, розрахована згідно положень чинного законодавства, станом на день розгляду справи, позивачеві виплачена.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, без задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.

Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач : Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 01.09.2025 року.

Суддя В.В. Ільков