Справа № 522/17834/25
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 522/17834/25
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

15:16 год., м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

08.08.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р.Д.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Бітова А.І.

Семенюка Г.В.

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

апелянта ОСОБА_1

представника апелянта Казнєвського В.О.

представника позивача Білоконь Н.О.

перекладача Нікішева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило затримати громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців до 05.02.2026 року з поміщенням до пункту тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.08.2025 року співробітниками ГВКР УСБУ в Одеській області спільно з співробітниками ГУДМС в Одеській області виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , та доставлено до ГУДМС в Одеській області особу, яка назвалася громадянином Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . У цей же день, 06.08.2025 року о 13 год. 46 хв. відповідача затримано, про що оформлено протокол про адміністративне затримання Серії №МОД 000321 відповідно до частини 2 статті 263 КУпАП, з метою встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення.

В результаті проведеної перевірки щодо законності перебування на території України встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Таджикистану, прибув в Україну 06.08.2017 через КПП «Конотоп». В січні 2024 року відповідач звертався до ГУДМС із заявою про надання міжнародного захисту. Вказана заява була залишена без задоволення, у наданні відповідачеві статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, відмовлено, а правомірність відповідного рішення органу міграційної служби підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили в адміністративній справі №420/37107/24.

На момент виявлення та затримання у громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні документи, які дають право перебувати на території України на законних підставах, а також дійсний паспортний документ, або документ, який дає право на виїзд з України, відповідач не має постійно зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування.

З огляду на те, що відповідачем порушено законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у відношенні відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, міграційна служба у позові наполягає на застосуванні відносно відповідача заходу затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2025 року адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задоволено.

Затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців по 05.02.2026 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Допущено негайне виконання рішення суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з обґрунтованості адміністративного позову органу міграційної служби, адже відповідач перебуває на території України нелегально, у тому числі за відсутності паспортного документа, який посвідчує його особу та громадянську належність, а також дає право на перетин державного кордону України, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні.

В апеляційній скарзі громадянин ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставин справи і помилково залишено поза увагою те, що позивачем не доведено наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання цього рішення. При цьому, відповідач скористався правом на звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, однак в результаті протиправної бездіяльності ГУДМС в Одеській області така заява не була вчасно зареєстрована та прийнята до розгляду. Зазначене лише свідчить про дотримання відповідачем встановленої законом процедури та намір легалізувати своє місцезнаходження на території України.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 06.08.2025 співробітниками ГВКР УСБУ в Одеській області спільно з співробітниками відділу міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області під час проведення оперативно-профілактичних заходів у м. Одеса, виявлено особу, який назвався громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запрошено останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

06.08.2025 о 13.46 годині, відповідача громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії № МОД 000321 відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП з метою з`ясування обставин правопорушення, встановлення особи порушника.

В результаті проведеної перевірки щодо законності перебування на території України встановлено, що громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України у 2017 році через КПП «Конотоп» та порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, перевищивши встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Під час виявлення паспортний документ громадянина для виїзду за кордон у відповідача, відсутній.

Відповідач звертався до ГУ ДМС в Одеській області із заявою про надання міжнародного захисту. Рішенням Державної міграційної служби України від 25.07.2024 №123-24 громадянину Таджикистану на установчі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Правомірність вказаного рішення органу міграційної служби встановлена судовим рішенням, яке 20.05.2025 року набрало законної сили в адміністративній справі №420/37107/24.

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

06.08.2025 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ПР МОД №012182 та постановою від 06.08.2025 Серії ПН МОД №012280 відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП відповідачем громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 07.08.2025 добровільно адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 гривень не сплачено.

06.08.2025 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 000512 про примусове видворення з України громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення ГУ ДМС в Одеській області від 06.08.2025 року №000512 громадянин Таджикистану на установчі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщений до ДУ «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України», як такий, що незаконно перебуває на території України, та з метою забезпечення рішення про примусове видворення за межі території України.

З огляду на перебування відповідача на території України за відсутністю законних підстав, відсутність на момент виявлення у іноземця документів, що дають право виїзду за межі України, міграційна служба зазначає про наявність обставин для затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Частиною 1 статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

У частині 2 статті 289 КАС України передбачено, що заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіального органу чи підрозділу, органу охорони державного кордону, органу Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України про державний кордон або про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, до завершення процедури розгляду такої заяви.

Згідно частини 11 вказаної статті КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Ключовим у вирішенні питання про застосування таких заходів є наявність наступних обставин: рішення компетентного органу про примусове видворення іноземця, наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення; існування ризику втечі іноземця, а так само у разі відсутності в іноземця, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.

Правильно аналізуючи наведені норми законодавства, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідач, починаючи з 2017 року перебуває на території України за відсутності законних (правових) підстав, у травні 2025 року судовим рішенням, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі, підтверджена правомірність рішення органу міграційної служби про відмову у визнанні відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. На момент виявлення відповідача у серпні 2025 року в останнього був відсутній документ, що посвідчує його особу, підтверджує його громадянську належність до будь-якої держави, а також документ, що дає право перебувати на території України на законних підставах або право на перетин державного кордону України.

Відповідач після перетину державного кордону України, в подальшому проживав на території України нелегально, вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 203 КУпАП за порушення правил перебування на території України, а саме проживання без документів на право проживання в Україні, тому зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення.

Доводи відповідача про неправомірність рішення органу міграційної служби про примусове видворення не мають правового значення для розгляду цієї справи, адже таке рішення ГУДМСУ не є предметом спору у цій справі.

Повідомлені відповідачем обставини про повторне звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до частини 2 статті 289 КАС України не перешкоджає застосуванню заходів, передбачених статтею 289 цього Кодексу.

Правильно аналізуючи наведені норми законодавства, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідач протягом тривалого часу перебуває на території України за відсутності законних (правових) підстав, в останнього відсутній документ, що посвідчує його особу, підтверджує його громадянську належність до будь-якої держави, дає право перебувати на території України на законних підставах або право на перетин державного кордону України.

Нелегальне перебування іноземця в Україні свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання цього рішення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані обставини належним чином обґрунтовано позивачем, підтверджено достатніми матеріалами та свідчать про необхідність затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення на шість місяців, як це передбачено частиною 11 статті 289 КАС України.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.08.2025 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.І. Бітов

Г.В. Семенюк