Справа № 420/26987/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового проваджені адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВП №76937941 від 04.08.2025 про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 04 серпня 2025 року надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови ВП №76937941 від 04.08.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що 04.08.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі Головне управління) надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач) від 04.08.2025 ВП №76937941 (ідентифікатор доступу до виконавчого провадження: 4Е08252В5Е54) про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн., третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Також позивач вказує, що Головним управлінням на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24, яке набрало законної сили 05.11.2024, ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та розглянуто заяву від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2- р/2019, висновків постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24.

Таким чином, на переконання позивача, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Позивач наголошує, що державним виконавцем не взято до уваги, що для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 1) факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 2) невиконання зумовлено неповажними причинами.

Як результат, на переконання позивача, державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини (факт повного виконання рішення суду Головним управлінням в межах, допустимих діючим законодавством, до відкриття виконавчого провадження), що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону №1404.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року вищевказаний адміністративний позов залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору.

Заявою від 19 серпня 2025 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.

Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 27 серпня 2025 року.

Вищевказаною ухвалою також витребувано з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №76937941 у повному обсязі.

Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати витребувані судом документи у строк до 27 серпня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом докази у встановлений судом строк до суду не подав.

Станом на 28 серпня 2025 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24 у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 95 від 14.11.2023 про відмову у призначені пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дати її звернення та зарахувати до страхового стажу період роботи з 17.08.1983 по 25.03.1997 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 09.03.1982 року, зокрема, з 17.08.1983 по 31.08.1983 на посаді медичної сестри цехового хірурга міськлікарні № 7 м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 3), з 01.09.1983 по 06.12.1988 на посаді фельдшера - лаборанта шкірно-венерологічного відділення міськлікарні м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 4), з 07.12.1988 по 15.01.1998 на посаді фельдшера - лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міськлікарні № 7 м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 5), з 16.01.1989 по 30.06.1995 на посаді інструктора із санпросвітроботи другого поліклінічного відділення міськлікарні № 7 м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 6), з 01.07.1995 по 25.03.1997 на посаді дільничної медсестри міськлікарні № 7 м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 7, 8) відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року. Прийнято нове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2-р/2019, висновків суду, викладених у даному рішенні та прийняти рішення по суті заяви від 23.05.2023 року.

Головним управлінням на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24, яке набрало законної сили 05.11.2024 року, ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та розглянуто заяву від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2- р/2019, висновків постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24.

Як зазначив позивач, пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Заявниця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не працює. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою статті 26, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

Страховий стаж особи становить 27 років 07 місяців 27 днів.

Страховий стаж особи для права на пенсію становить 29 років 01 місяць 24 дні.

З урахуванням зазначених періодів роботи станом на 11.10.2017 року спеціальний стаж заявниці відповідно до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 5 років 04 місяці 15 днів. Відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 04.06.2019 року №2-р/2019, право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком посад, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України станом на: 1 квітня 2015 року не менше 25 років, 1 січня 2016 року не менше 25 років 6 місяців, 11 жовтня 2017 року не менше 26 років 6 місяців. Враховуючи викладене, рішенням №95 від 13.12.2024 року, ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної кількості років спеціального стажу (копія рішення про відмову у призначенні пенсії додано до матеріалів справи).

В підсистемі «Реєстр судових рішень» Головним управлінням створено реєстраційну картку по постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24.

До реєстраційної картки долучено всі необхідні скан копії документів, встановлено статус Виконано, дата закриття 13.12.2024 року (скриншот додано до матеріалів позовної заяви).

24.01.2025 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2025 року ВП №76937941, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №420/5455/24 виданим 17.12.2024 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

04.08.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.08.2025 року №76937941 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн., винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №420/5455/24 виданим 17.12.2024 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

Позивач, не погоджуючись з постановою державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закон № 1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закон № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, як було встановлено судом, Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року. Прийнято нове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2-р/2019, висновків суду, викладених у даному рішенні та прийняти рішення по суті заяви від 23.05.2023 року.

Головним управлінням на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24, яке набрало законної сили 05.11.2024 року, ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та розглянуто заяву від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2- р/2019, висновків постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24.

Як зазначив позивач, пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Заявниця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не працює. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою статті 26, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

Страховий стаж особи становить 27 років 07 місяців 27 днів.

Страховий стаж особи для права на пенсію становить 29 років 01 місяць 24 дні.

З урахуванням зазначених періодів роботи станом на 11.10.2017 року спеціальний стаж заявниці відповідно до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 5 років 04 місяці 15 днів. Відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 04.06.2019 року №2-р/2019, право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком посад, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України станом на: 1 квітня 2015 року не менше 25 років, 1 січня 2016 року не менше 25 років 6 місяців, 11 жовтня 2017 року не менше 26 років 6 місяців. Враховуючи викладене, рішенням №95 від 13.12.2024 року, ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної кількості років спеціального стажу (копія рішення про відмову у призначенні пенсії додано до матеріалів справи).

В підсистемі «Реєстр судових рішень» Головним управлінням створено реєстраційну картку по постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24.

До реєстраційної картки долучено всі необхідні скан копії документів, встановлено статус Виконано, дата закриття 13.12.2024 року (скриншот додано до матеріалів позовної заяви).

Враховуючи вказане, суд зауважує, що позивачем у листі від 04.02.2025 року №1500-0304-5/31917, було зазначено про вищевикладені обставини та надано повну інформацію та докази щодо виконання рішення суду.

З вищевикладеного вбачається, що обставини, які повідомив позивач в своїй сукупності свідчать про виконання Головним управлінням визначених постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24 зобов`язання в повному обсязі, а саме: ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та повторно розглянуто заяву від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2- р/2019, висновків постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24, прийнято рішення про відмову у призначені пенсії.

З огляду на викладене, судом враховується, що, як було зазначено вище, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а, від 10.09.2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19.08.2020 року у справі №140/784/19.

В силу пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №76937941 від 04.08.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

За вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи усі наведені обставини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що у даних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як особа, яка оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог судові витрати позивача в розмірі 2 422,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВП №76937941 від 04.08.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн. задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №76937941 від 04.08.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091).

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя С.О. Cтефанов