Справа № 320/35112/23
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2025 року

Київ

справа №320/35112/23

адміністративне провадження №К/990/35804/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025 (повний текст складено 04.06.2025) у справі №320/35112/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕВО» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2025 до суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві (далі - скаржник, ГУ ДПС), подана до суду через «Скриню».

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.

Отже, касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).

Перевіркою змісту втретє поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. ГУ ДПС зазначає про відсутність правового висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 12 Прикінцевих положень Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції від 01.08.2022 року):

- у частині того, чи надає ця норма суб`єктам господарювання звільнення від відповідальності за порушення Закону, чи лише тимчасово забороняє застосування санкцій на період дії воєнного стану або до моменту скасування такої заборони, не звільняючи суб`єктів господарювання від обов`язку понести відповідальність після завершення дії тимчасової заборони (мораторію) або воєнного стану;

- у співвідношенні із положеннями підпункту 86.7.5 пункту 86,7 статті 86 Податкового кодексу України» в частині допустимості відтермінування прийняття податкового повідомлення-рішення до моменту завершення дії мораторію (тимчасової заборони) на застосування штрафних санкцій.

Варто зауважити, що такі доводи скаржника дійсно мають взаємозв`язок із одним з висновків суду апеляційної інстанції, однак, враховуючи, що ГУ ДПС просить також скасувати і рішення суду першої інстанції, то касаційна скарга має містити обґрунтування незгоди з висновками суду першої інстанції в цій частині. Як вбачається зі змісту такого рішення, суд першої інстанції, застосовуючи пункт 11 Прикінцевих положень Закону № 265/95-ВР зазначив, що належний розмір штрафних санкцій становить на рівні 10% вартості товарів за порушення, допущене вперше, і 50% вартості за кожне наступне.

Однак, втретє подана касаційна скарга не містить викладення підстав для касаційного оскарження судового рішення в межах таких висновків.

Крім того, Верховний Суд в ухвалі від 17.07.2025 звертав увагу скаржника, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню. Отже, касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).

Однак, втретє подана касаційна скарга так і не відповідає наведеним роз`ясненням, адже пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України приведений у взаємозв`язку з одним висновком апеляційного суду. Натомість, в межах інших висновків судів, деякі з яких можуть бути самостійною підставою для задоволення позову, касаційна скарга не містить обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 330, 332 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025 (повний текст складено 04.06.2025) у справі №320/35112/23 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Також роз`яснити скаржнику, що у разі подання уточненої касаційної скарги в паперовій формі скаржник має надати її копії відповідно до кількості учасників справи. У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет скаржник має додати докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України (шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон І.А. Васильєва В.П. Юрченко