Справа № 200/6255/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 вересня 2025 року Справа №200/6255/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, а також надані на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху документи, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Ольховського Олега Геннадійовича, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Д о н е ц ь к і й області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області щодо застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії при переведенні позивачу з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно із Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16 квітня 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивача, призначеної згідно із Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16 квітня 2025 року.

Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк - п`ять днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання суду уточненої позовної заяви із зазначенням у ній (у преамбулі) відповідача/відповідачів, до яких звернені позовні вимоги у прохальній частині позову (або із уточненням позовних вимог із врахуванням відповідачів, зазначених у преамбулі поданої позивачем до суду позовної заяви) та позовних вимог до кожного із зазначених у позові відповідачів та наведенням обґрунтувань щодо заявлення позовних вимог до кожного з відповідачів.

В резолютивній частині ухвали наголошено, що при не виконанні вимог даної ухвали позовна заява буде повернута позивачу.

29 серпня 2025 року судом отримано від позивача «заяву про усунення недоліків», до якої додано лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 7 липня 2025 року (вих. № 2600-0202-8/122304).

Уточненої позовної заяви до заяви про усунення недоліків позовної заяви не додано.

При цьому у заяві про усунення недоліків позовної заяви зазначено, що відповідно до обставин справи 16 квітня 2025 року позивач звернувся до Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком. Заява позивача про призначення їй пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, за результатом чого було прийнято рішення про призначення позивачу пенсії за віком. У зв`язку із цим відповідачами у цій справі виступають: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області.

Представник позивача просить суд вважати недоліки, про які зазначено в ухвалі від 22 серпня 2025 року, усунутими та відкрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Стаття 160 КАС України містить вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, згідно із якою у позовній заяві позивач викладає: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача та інше.

Отримана судом 29 серпня 2025 року заява позивача про усунення недоліків позовної заяви не відповідає зазначеним вимогам.

Жодних пояснень щодо не подання до суду належним чином оформленої уточненої позовної заяві у заяві про усунення недоліків не наведено.

Отже, у встановлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви не усунуті.

За практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), при реалізації положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція) необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути реальним і надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так, у рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції. У рішенні ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» зазначено, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду. У рішеннях у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29 ЄСПЛ вказав, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції і що це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист.

Разом із цим ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом та зазначив, що формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу на відміну від надмірного формалізму, який заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

На переконання суду, встановлені КАС України вимоги до оформлення та змісту позовної заяви і, як наслідок, пропозиція суду надати уточнену п о з о в н у з а я в у із дотриманням встановлених КАС України формі та змістом не є надмірним формалізмом та не порушує права особи на судовий захист, разом із цим сприяє дотриманню учасниками справи процесуальних норм та правовій визначеності.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст. 120, 159, 160, 169, 171, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її прийняття, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна