Справа № 420/13514/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 серпня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Херсонський слідчий ізолятор про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До суду з позовом звернувся адвокат Компанієць Анастасія Вікторівна ( далі-представник позивача), діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Державної установи Херсонський слідчий ізолятор (далі відповідач), яким з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 28.05.2024, просить:

- визнати протиправною бездіяльність державної установи Херсонський слідчий ізолятор щодо не застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції, чинній з 29.01.2020 при обчисленні в період з 29.01.2020 по 24.01.2023 включно ОСОБА_1 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом № 294-IX на 01.01.2020 р., Законом № 1082-IX на 01.01.2021 р., Законом № 1928-IX на 01.01.2022 р. та Законом № 2710-IX на 01.01.2023 р.;

- зобов`язати державну установу Херсонський слідчий ізолятор здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 29.01.2020 по 24.01.2023 включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 8, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5;

- зобов`язати державну установу Херсонський слідчий ізолятор здійснити ОСОБА_1 новий розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 8, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Ухвалою суду від 06.05.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України,

Ухвалою суду від 16.06.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, а саме, надати заяву про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами, які охоплюють спірний період з 19.07.2022 р. по 24.01.2023 р, з обов`язковим зазначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.

20.06.2025 р. судом зареєстрована від представника позивача заява про продовження розгляду справи, стверджуючи, що до позовних вимог після 19.07.2022 необхідно застосовувати строк звернення до суду, визначений ч. 2 ст. 233 КЗпП України, а саме у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст. 116 КЗпП України). В даному ж випадку Відповідач не виконав вимоги ст. 116 КЗпП України та не надав Позивачу письмового повідомлення про суми нараховані та виплачені при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) в день їх виплати. Протилежного матеріали справи не містять та вказане не заперечується Відповідачем. Оскільки Позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум лише після отримання листа від 30.04.2024, що не заперечується Відповідачем. З позовом до суду Позивач звернувся 30.04.2024, тобто з дотриманням строку, визначеного ч. 2 ст. 233 КЗпП України, з урахуванням приписів ст. 116 КЗпП України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи відповідно до наказу Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» від 24.01.2023 № 4/ОС «Про особовий склад» Позивача 24.01.2023 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України згідно із п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

При цьому, спір у цій справі виник у зв`язку із протиправною, на думку представника позивача, бездіяльністю відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 29.01.2020 по 24.01.2023 року у зменшеному розмірі.

Разом з тим, питання перевірки дотримання позивачем строку звернення до суду стосується періоду з 19.07.2022 р. по 24.01.2023 р., який регулюється частиною другою статті 233 КЗпП України у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з позовом, в частині позовних вимог, які стосуються вказаного спірного періоду.

Так, за змістом частини другої статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Суд зауважує, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це установлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день установити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини другої статті 233 КЗпП України (у чинній редакції), слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, зокрема, письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Такий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23, постановленій у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду.

В подальшому даний висновок Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду підтриманий Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 квітня 2025 року по справі № 260/1955/24, від 24 червня 2025 року по справі № 480/10675/24 тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач разом з листом-відповіддю від 30.04.2024 за вих. № 24/9.1-755/ВС/Нв на адвокатський запит від 26.04.2024 щодо надання підтверджуючих документів стосовно проходження служби ОСОБА_1 надав довідку від 30.04.2024 № 249/.1-6Вс про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 з 01.05.2022-24.01.2023 р.

Враховуючи встановлені обставини справи та вказані правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що в межах даних спірних правовідносин день, коли позивач дізнався про порушення його прав, свобод чи інтересів, є саме отримання 30.04.2024 від відповідача вказаної довідки і як наслідок початок відліку тримісячного строку звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, отримавши від відповідача 30.04.2024 року інформацію про обсяг і характер виплачених сум та звернувшись до суду з вказаним позовом 01.05.2024 р. позивач не пропустив тримісячний строк звернення до суду, встановлений частиною першою ст. 233 КЗпП України.

При цьому, відповідач не надав суду документального підтвердження ознайомлення позивача до 30.04..2024 року з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 243, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Продовжити розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Херсонський слідчий ізолятор про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання..

Суддя В.А. Дубровна