Справа № 160/27883/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2025 року м.Дніпросправа № 160/27883/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 160/27883/24 (суддя Дєєв М.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення та доповнення позовних вимог від 30.10.2024 року, просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-1) №78 від 17.10.2024 року в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 16 років 2 місяці 7 днів та в частині нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди, яка обрахована з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн;

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2) №78 від 18.10.2024 про перерахунок пенсії в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 16 років 2 місяці 7 днів та в частині нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди, яка обрахована з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - половини строку навчання - 2 роки 4 місяці 26 днів (період з 01.09.1997 по 21.06.2002); - стаж (досвід) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 3 роки; - період роботи на посаді судді Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим - 6 років 0 місяців 01 день (період з 01.08.2008 по 31.07.2014); - період коли суддя, був прикріплений до штату Дніпропетровського окружного адміністративного суду - 3 місяці 06 днів (період з 01.08.2014 по 06.11.2014); - період роботи на посаді судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду - 09 років 11 місяців 01 день (період з 07.11.2014 по 07.10.2024), разом 21 рік 07 місяців 03 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 08.10.2024р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 52% суддівської винагороди, розрахованої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2024 році - 3028,00 грн., а саме в грошовому виразі в розмірі 85026,24 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що при призначенні йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56754,00 грн., відповідачем неправомірно обчислено стаж роботи на посаді судді, відсотковий розмір від суддівської винагороди та безпосередньо розмір суддівської винагороди станом на 07.10.2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн. : 30 х 2102 грн. х 1,2 (регіональний коефіцієнт) 75672,00 грн. Відповідачем не враховано стаж роботи на посаді судді, який дає право на призначення спірної виплати, визначений у рішенні Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 року №2780/0/15-24, відповідно до якого загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на звільнення у відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 21 рік 6 місяців 25 днів. Відповідно, стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, має обчислюватись відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 №2780/0/15-24, з доданням періоду до відрахування зі штату суду, а саме - 21 рік 07 місяців 03 дні. Відповідно до ч.3 ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів щомісячне довічне грошове утримання виплачується в розмірі 50% суддівської винагороди та за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді. Отже, відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання має складати 52% суддівської винагороди (50% за 20 років + 2% за повний рік понад 20 років).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі.

Із рішенням суду не погодився відповідач-1, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідач-1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В скарзі відповідач вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №78 від 17.10.2024 позивачу, призначено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 08.10.2024р. у розмірі 56754,00 грн., який обчислено як 50% від розміру суддівської винагороди 113508,00 грн. При цьому, страховий стаж судді складає 16 років 2 місяці 7 днів. Особливості призначення: суддя у відставці (наказ про відрах, зі штату №612 від 27.09.24) - з 07.10.2024 по довічно. Відповідач вважає, що відсутні підстави для врахування до стажу роботи на посаді судді, що враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду половини строку навчання - 2 роки 4 місяці 26 днів (період з 01.09.1997 по 21.06.2002); стаж (досвід) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 3 роки. Зазначений період зарахований до загального страхового стажу, але не підлягає зарахуванню до суддівського стажу.

За документами пенсійної справи позивача, його загальний стаж становить 26 роки 3 місяців 04 дні, стаж роботи на посаді судді, згідно записів трудової книжки, становить 16 років 2 місяці 07 днів. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці складає 56754,00 грн. Змін у законодавстві щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового окладу судді, протягом останніх років не відбулося. Розмір посадового окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, не змінювався та, відповідно, не відбувалась зміна суддівської винагороди працюючих суддів.

Відповідач звертає увагу, що законодавством визначено прожитковий мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в окремому розмірі, який не співпадає з прожитковим мінімумом працездатних осіб. Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для визначення розміру посадового окладу судді становить 2102 грн..

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача-1. У відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Позивач вказує на помилковість висновків органу ПФУ, їх спростування під час розгляду судом матеріалів справи. Посилається на висновки Верховного Суду у справах з аналогічними спірними відносинами.

Відповідач-2 та відповідач-3 своїм правом подати відзив на скаргу відповідача-1 не скористалися.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Указом Президента України Про призначення суддів №667/2008 від 24.07.2008 року ОСОБА_1 було призначено у межах п`ятирічного строку на посаду судді Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим.

Постановою Верховної Ради України Про обрання суддів №326-VII від 06.06.2013 року позивача обрано на посаду судді Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим безстроково.

Указом Президента України Про переведення суддів №853/2014 від 06.11.2014 року позивача переведено на роботу на посаді судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до наказу №321-к від 07.11.2014 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивач був зарахований до штату Дніпропетровського окружного адміністративного суду на посаду судді.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 24 вересня 2024 №2780/0/15-24 Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду зв`язку з поданням заяви про відставку, позивача звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом складено розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання стосовно позивача, згідно якого його стаж на посаді судді складає 21 рік 07 місяців 03 дні та складається з:

1) студент Академії митної служби України, м.Дніпропетровськ (половина строку навчання) з 01.09.1997 по 21.06.2002 02 роки 04 місяці 26 дні;

2) стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 03 роки 0 місяців 0 днів;

3) суддя Окружного адміністративного суду АРК з 01.08.2008 по 31.07.2014 06 років 0 місяців 1 день;

4) суддя, прикріплений до штату Дніпропетровського окружного адміністративного суду з 01.08.2014 по 06.11.2014 00 роки 03 місяці 06 днів;

5) суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду з 07.11.2014 по 07.10.2024 09 років 11 місяців 01 день.

Всього 21 рік 07 місяців 03 дні.

Згідно з наказом Дніпропетровського окружного адміністративного суду Про відрахування судді Дмитра Сидоренка зі штату суду від 27.09.2024 №612-к, позивача відраховано зі штату суду 07.10.2024 року.

07.10.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом складено довідку №212 від 07.10.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, про те, що станом на 07.10.2024 року суддівська винагорода, яка враховується при призначення/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 113508 грн., у тому числі: - посадовий оклад 75672,00 грн.; - доплата за вислугу (50%) 37836,00 грн.

09.10.2024 року за №3560 позивачем подана заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до Управління ПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №78 від 17.10.2024 позивачу призначено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 08.10.2024 року у розмірі 56754,00 грн., який обчислено як 50% від розміру суддівської винагороди 113508,00 грн. Також зазначено, що страховий стаж судді складає 16 років 2 місяці 7 днів. Особливості призначення: суддя у відставці (наказ про відрах, зі штату) - з 07.10.2024 року по довічно.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №78 від 18.10.2024 року про перерахунок пенсії, позивачу призначено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 08.10.2024 року у розмірі 56754,00 грн., який обчислено як 50% від розміру суддівської винагороди 113 508,00 грн. Також зазначено, що страховий стаж судді складає 16 років 2 місяці 7 днів. Особливості призначення: суддя у відставці (наказ про відрах, зі штату) - з 07.10.2024 по довічно.

Позивач вважає, що при призначенні йому з 08.10.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56754,00 грн., відповідачами неправомірно обчислено стаж роботи на посаді судді, відсотковий розмір від суддівської винагороди та безпосередньо розмір суддівської винагороди станом на 07.10.2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн. : 30 х 2102 грн. х 1,2 (регіональний коефіцієнт) 75672,00 грн., тому звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що позивач має право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 (3028,00 грн). Суд вважав доведеним факт протиправності спірних рішень ГУПФУ, а тому обрав спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді 16 років 2 місяці; стаж роботи за юридичною спеціальністю, як стаж (досвід роботи) вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді: 3 роки; половина строку навчання за денною формою (студент Академії митної служби України, м.Дніпропетровськ (половина строку навчання) з 01.09.1997 по 21.06.2002 02 роки 04 місяці 26 дні та здійснити з 08.10.2024 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 52% суддівської винагороди, виходячи з 21 року 07 місяців 03 дні стажу роботи на посаді судді, розрахованої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2024 році - 3028,00 грн., а саме в грошовому виразі в розмірі 85026,24 грн.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами п.14 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів.

Таким законом є Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII), згідно ч.1 ст.142 якого судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Частиною 2 ст. 142 Закону №1402-VIII встановлено, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

При цьому згідно ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Згідно абз. 4 п.34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Позивача призначено на посаду судді 24.07.2008 року згідно Указу Президента України №485/2007. В цей період часу у відповідних редакціях діяли (надалі в редакціях, чинних станом на 24.07.2008 року):

1) Закон України Про статус суддів від 15.12.1992 року №2862-XII (далі Закон №2862-XII);

2) Указ Президента України Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів від 10.07.1995 року №584/95 (далі Указ №584/95);

Згідно ч.1 ст.7 Закону №2862-XII на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Отже, наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, трьох років роботи за юридичною спеціальністю.

Відповідно до ст.1 Указу №584/95 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Тобто, позивачу має бути зараховано до стажу роботи на посаді судді половину строку навчання - 2 роки 4 місяці 25 дні.

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 07.11.2023 року у справі № 520/475/19, від 28.08.2023 року у справі № 360/6255/21, від 23.08.2023 року у справі № 380/17897/21 та інших.

Вищою радою правосуддя здійснено розрахунок стажу позивача станом 24.09.2024 21 рік 06 місяців 25 днів.

Відповідач-1, обчисливши стаж роботи на посаді судді позивача у спірному рішенні, фактично заперечив відповідні висновки Вищої ради правосуддя, на що не мав необхідних повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в спірному випадку відповідачем-1 допущено порушення вимог діючого законодавства, відповідач-1 вийшов за межі наявних повноважень під час визначення стажу роботи на посаді судді позивача, що призвело як до невірного визначення такого стажу, так і до невірного визначення щодо позивача розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки.

В ході судового розгляду цієї справи судом надано правильну правову оцінку спірному рішенню відповідача-1 та результату обчислення відповідачем-1 стажу судді позивача.

Позивач має стаж роботи на посаді судді 21 рік 06 місяців 25 днів.

Згідно ч. 3 ст.142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З урахуванням наведеної норми Закону та встановлених обставин у справі, позивач має право на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у 52 відсотки.

З урахуванням наведеного, відповідач-1 не має жодного іншого правомірного варіанту поведінки, окрім визначення сумарного стажу роботи позивача на посаді судді як 21 рік 06 місяців 25 днів, який складається з: - стаж роботи на посаді судді 16 років 2 місяці; - стаж роботи за юридичною спеціальністю, як стаж (досвід роботи) вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді: 3 роки; - половина строку навчання за денною формою: 2 роки 4 місяці 25 днів.

Також, відповідач-1 не має жодного іншого правомірного варіанту поведінки, окрім встановлення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52%.

Щодо визначення відповідачем-1 розміру суддівської винагороди станом на 07.10.2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн..

Суд першої інстанції, задовольняючи в цій частині позовні вимоги позивача, виходив з того, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону №1402-VIII, які у часі прийняті раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік. Суд зробив висновки, що позивач має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, обрахованої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривні, встановленого на 01.01.2024 абзацом 4 статті 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік, а саме в грошовому виразі в розмірі 85026,24 грн. (3028,00 грн. х 30 х 1,2 регіональний коефіцієнт ) + 50% доплата за вислугу років) х 52%).

В цій частині колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, та вважає, що ця частина вимог позивача задоволенню не підлягає.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною другою статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII (яка згідно з рішенням Конституційного Суду № 4-р/2020 від 11.03.2020 діє в редакції Закону № 1774-VIII) базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Частиною п`ятою статті 135 Закону № 1402-VIII встановлено, що суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків; більше 5 років - 20 відсотків; більше 10 років - 30 відсотків; більше 15 років - 40 відсотків; більше 20 років - 50 відсотків; більше 25 років - 60 відсотків; більше 30 років - 70 відсотків; більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Закон України від 15.07.1999 року № 966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі- Закон № 966-XIV) дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Згідно зі статтею 1 цього Закону прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Частиною третьою статті 4 Закону № 966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Зокрема, за змістом абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено у розмірі 3028 гривень, а згідно з абзацом п`ятим цієї статті прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - у розмірі 2102 гривні.

Отже, окремими приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року відповідно встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

Наведені приписи цих законів є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивача, відповідачі діяли на законних підставах.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що питання щодо правомірності застосування для розрахунку посадового окладу судді прожиткового мінімуму, визначеного законами про Державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 2021 року, такої величини як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», неодноразово було предметом розгляду Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду.

Разом з тим, з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів, починаючи із 2021 року, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24 зробила правовий висновок, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2025 року, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо. Разом з тим, законодавець, починаючи з 2021 року, у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Колегія суддів зазначає, що у вказаній вище постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23, та інших, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивач має право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового судді у відставці за 2024 рік, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 (3028,00 грн.), суперечать наведеній вище правовій позиції Великої Палати Верховного Суду.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з врахуванням існуючої на час прийняття рішення сталої судової практики.

Разом з тим, оскільки Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС відступила від раніше сформованих Верховним Судом висновків, і підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору у суду апеляційної інстанції немає, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню з огляду на зміну ВП ВС правової позиції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів лише частково погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача-1, а оскільки суд першої інстанції в повному обсязі задовольнив позовні вимоги позивача, таке рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення у справі про часткове задоволення позову позивача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 311, п.2 ч.1 ст.315, п.1,4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі №160/27883/24 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.10.2024 року №78 в частині визначення стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 16 років 2 місяці 07 днів та розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого з 50% суддівської винагороди.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №78 від 18.10.2024 про перерахунок пенсії в частині визначення періоду роботи на посаді судді ОСОБА_1 на рівні 16 років 2 місяці 7 днів та в частині нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді 16 років 2 місяці; стаж роботи за юридичною спеціальністю, як стаж (досвід роботи) вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді: 3 роки; половина строку навчання за денною формою (студент Академії митної служби України, м.Дніпропетровськ (половина строку навчання) з 01.09.1997 по 21.06.2002 02 роки 04 місяці 26 дні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 08.10.2024 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 52% суддівської винагороди, виходячи з повного 21 року стажу роботи на посаді судді.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 1 поверх, к.58, ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак