Справа № 500/3159/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

Справа №500/3159/25

28 серпня 2025 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі: головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної казначейської служби України про про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо несвоєчасного виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2022 року у справі №601/481/22,

зобов`язати Державну казначейську службу України негайно виконати рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2022 року у справі №601/481/22 та перерахувати на його особистий рахунок кошти в сумі 2000,00 грн на підставі виконавчого листа від 01 вересня 2022 року, виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області 03 квітня 2023 року у справі №601/481/22,

стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 49,15 грн, що становлять три відсотки річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 06.07.2024 по 30.04.2025 та 239,70 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання за той самий період,

стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 01.05.2025 та інфляційних втрат, нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання з 01.05.2025 включно до дня, що передує дню повного виконання відповідачем виконавчого документа,

стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану йому моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн,

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 14410 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 05.04.2024 у відповідача знаходиться виконавчий лист у справі №601/481/22 про стягнення коштів на користь позивача, а саме 2000,00 грн моральної шкоди згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області

На звернення щодо виконання судового рішення відповідно до положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" отримав листа відповідача, що безспірне списання коштів на користь позивача з Державного бюджету буде здійснено лише при наявності коштів в бюджеті, в межах відкритих асигнувань та в порядку черговості, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

11 червня 2025 року від Державної казначейської служби України надійшов до суду відзив на позовну заяву у справі №500/3159/25, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В заперечення вказує, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.06.2022 у справі №601/481/22 стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 2000 грн моральної шкоди. 03.04.2023 Кременецьким районним судом Тернопільської області виданий виконавчий лист у справі №601/481/22, який з 05.04.2024 обліковується у Казначействі за бюджетною програмою за КПКВК 3504030 "Заходи щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб".

Зазначає, що відповідач здійснює виконання судових рішень про стягнення коштів Державного бюджету України в установленому законодавством порядку.

Так, абзацом другим підпункту 1 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України та пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходження судових рішень до органів Казначейства. Пунктом 38 цього Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Закони України про Державний бюджет України на 2024 та 2025 роки передбачають відповідну бюджетну програму для забезпечення виконання рішень суду. Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" за бюджетною програмою передбачено по 150,00 млн гривень. Казначейством протягом 2024 року за КПКВК 3504030 виконано понад 430 судових рішень на суму понад 142000,00 тис. гривень. Станом на 01.01.2025 на виконанні за КПКВК 3504030 залишалось 955 судових рішень на суму понад 269455,10 тис. гривень. Казначейством протягом січня-травня 2025 року за КПКВК 3504030 виконано 270 судових рішень на суму 60764,86 тис. гривень.

Ухвалою суду від 12.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача від 11.06.2025 про розгляд справи №500/3159/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд зазначає, що розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді у відпустці, в порядку черговості.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

З 05.04.2024 у відповідача обліковується виконавчий лист у справі №601/481/22, виданий 03.04.2023 Кременецьким районним судом Тернопільської області про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 2000 грн моральної шкоди згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.06.2022 у справі №601/481/22 за бюджетною програмою за КПКВК 3504030 "Заходи щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб".

Листом №5-11-11/8563 від 19.04.2024 Державна казначейська служба України повідомила, що безспірне списанням коштів державного бюджету здійснюється за черговістю надходження судових рішень, що передбачено абзацом другим підпункту 1 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України та пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Крім того, пунктом 38 Порядку №845 визначено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024" за бюджетною програмою передбачено 150,0 млн гривень.

Казначейством у межах зазначених вище асигнувань, у поточному році здійснено виконання судових рішень на загальну суму 33,00 млн гривень та обліковується невиконання виконавчих документів на суму понад 267,82 млн гривень, які надійшли та зареєстровані раніше виконавчого документу у справі №601/481/22.

Тому питання щодо перерахування коштів на підставі виконавчого документу у справі №601/481/22 розглянеться Казначейством в порядку черговості та в межах відкритих асигнувань після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше зазначеного виконавчого документу.

Аналогічного змісту направлено позивачу і лист №5-11-11/9425 від 29.04.2025 "Про надання інформації", копія якого міститься в матеріалах справи.

Вважаючи бездіяльність Державної казначейської служби України, що виразилась у невиконанні судового рішення протиправною, внаслідок чого також завдано моральної шкоди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VІ (далі - Закон №4901-VІ) цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Згідно частини першої статті 2 Закону №4901-VІ держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

За приписами частин першої, другої статті 3 Закону №4901-VІ виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 35 Порядку №845 Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 38-39 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Як зазначив відповідач Державна казначейська служба України, перерахування коштів стягувачам здійснюється у відповідності з бюджетним призначенням. Перерахування із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Казначейства, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та передбаченими у Законах про Державний бюджет України обмеженими асигнуваннями за поданими судовими рішеннями.

За змістом статті 2 Закону №4901-VІ цим Законом закріплені гарантії щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, в яких боржниками є державні органи, державні підприємства, установи, організації, а також юридичні особи, примусова реалізація майна яких забороняється відповідно до законодавства.

Обов`язок держави відшкодувати шкоду (за Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду") виникає з правовідносин, суть яких можна охарактеризувати як деліктні, а вид юридичної відповідальності - цивільно-правовий. У цих правовідносинах боржником є держава, яка реалізує свій обов`язок щодо відшкодування шкоди (на підставі судового рішення) через Державну казначейську службу України, тоді як гарантії держави щодо виконання судових рішень і виконавчих документів, боржником за якими є, зокрема, державний орган, а також участь Державної казначейської служби України у цьому процесі мають інше призначення та завдання. В останньому випадку виконання судових рішень щодо стягнення коштів покладено на органи казначейства як на органи, які здійснюють казначейське обслуговування рахунків відповідного державного органу. Боржником в такому випадку є державний орган, який несе зобов`язання перш за все своїм коштом в межах асигнувань з державного бюджету, що і зумовлює участь Державної казначейської служби України у виконанні таких судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист, виданий Кременецьким районним судом Тернопільської області у справі №601/481/22 є таким, що винесений за наслідками розгляду цивільної справи.

Відповідно до статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Як наслідок приведеної норми статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення у справі №601/481/22 та виконавчого листа вирішуються судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції. За даних правовідносин таким судом є Кременецький районний суд Тернопільської області.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або стосовно терміну "публічно-владні управлінські функції", то у розумінні пункту 2 частини першої статті 4 КАС України термін "публічно" означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу; зміст поняття "владні" полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрями діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17).

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 19 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відшкодування моральної шкоди врегульовано статтею 23 Цивільного кодексу. Відшкодування інфляційних витрат, врегульовано частиною другої статті 625 ЦК, а відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування врегульовано статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Згідно частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено лише вимоги про стягнення моральної та майнової шкоди. При цьому, позивачем не заявлено жодної вимоги з приводу вирішення публічно-правового спору.

Враховуючи приведені положення законодавства та фактичні обставини справи з приводу того, що позивачем не було заявлено жодних вимог з приводу вирішення публічно-правового спору (як того вимагає стаття 21 КАС України), суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання зазначеного судового рішення (винесеного у цивільній справі) повинні розглядатись у порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки позивач був позивачем у цивільній справі та є стягувачем у виконавчому провадженні (за виконавчим листом у цивільній справі) з примусового виконання якого виник спір, не поєднаний з публічно-правовим спором, то справа щодо виконання судового рішення також підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням встановлених вище обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а отже наявні підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 243 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити позивачу, що розгляд даної позовної заяви відноситься до юрисдикції місцевого суду, який видав виконавчий документ в порядку та у строки передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. (частина друга статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 28 серпня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Державна казначейська служба України (місцезнаходження: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.