Справа № 720/1153/25
Суддя: Павлінчук С. С.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №720/1153/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С. С.

з участю секретаря Штефанеса А. А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Новоселиця адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогою про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.202 КУпАП посилаючись на те, що він порушення за обставин зазначених у постанові не здійснював.

Ухвалою Новоселицького районного суду від 13 червня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

30 липня 2025 року від ОСОБА_2 надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та залишити без змін оскаржувану постанову. Відзив обґрунтовано тим, що позивач не звертався до НОМЕР_1 прикордонного загону із заявлю про отримання дозволу на перебування у прикордонній смузі, а тому вважає постанову законною

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив справу розглянути без його участі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Судом встановлено, що 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 , рухаючись автомобілем разом із дружиною та дитиною з м. Новоселиця до с.Стальнівці, був зупинений працівниками прикордонної служби на автошляху Т-26-10 між с.Стальнівці та с.Мамалига.

Прикордонники повідомили про перебування позивача у п`ятикілометровій прикордонній смузі без дозволу та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №342983, з якого вбачається, що 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» на околицях населеного пункту Стальнівці на відстані 4500 м від державного кордону.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній разом із дружиною рухався зі с.Стальнівці до м.Новоселиця, а проїзд через прикордонну смугу здійснювався транзитом по автомобільній дорозі загального користування державного значення, без зупинок у прикордонній смузі.

Крім цього, з позовної заяви вбачається, що позивач їздив разом зі своєю дружиною до свої тещі ОСОБА_3 , яка проживає в с.Стальнівці, що підтверджується копіями паспорта ОСОБА_3 , свідоцтвом про народження ОСОБА_4 та свідоцтвом про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення не заповнена графа про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відповідачами не надано суду доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про ці обставини, що є їх процесуальним обов`язком.

06 травня 2025 року начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 винесено постанову №001501Е, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні прикордонного режиму (ч. 1 ст. 202 КУпАП), а саме перебування у прикордонній смузі без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби та накладено штраф у розмірі 935 грн.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Диспозиція статті 202 КУпАП є бланкетною та передбачає відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду.

Державний кордон України це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правила прикордонного режиму встановлюються Положенням «Про прикордонний режим», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 27 липня 1998 року.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 постанови КМУ №1147 від 27 липня 1998 року прикордонна смуга це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

Відповідно до пункту 7 Положення, громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Згідно абз.20 п.47 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 №1147 «Про прикордонний режим», перебування і пропуск через прикордонну смугу без дозволу мають, зокрема особи, рух яких починається та закінчується за межами прикордонної смуги, що рухаються автомобільним транспортом автомобільними дорогами загального користування державного значення, залізничним транспортом залізничними шляхами сполучення, частина яких проходить по ділянках місцевості, де встановлено прикордонну смугу, без виконання зупинок, виходу на залізничних станціях у прикордонній смузі.

З аналізу вищезазначених норм можна дійти висновку, що в`їзд до прикордонної смуги, в якій встановлено додаткові режимні обмеження, не заборонено для осіб, які мають при собі документ, що посвідчують особу та рух яких починається, та закінчується за межами прикордонної смуги (транзитом), за умови, що вони переміщуються автомобільним транспортом автомобільними дорогами загального користування державного значення, частина яких проходить територією прикордонної смуги, без виконання зупинок у її межах.

З постанови Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2023 року №1318 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» вбачається, що автомобільна дорога Т-26-10 є територіальною автомобільною дорогою загального користування державного значення

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснював поїздку саме автомобільною дорогою загального користування державного значення Т-26-10, яка частково проходить територією прикордонної смуги, його рух починався та закінчувався за її межами, здійснювався транзитом без зупинок.

Таким чином, у даному випадку, отримання окремого дозволу від відповідного органу Державної прикордонної служби України не вимагається, оскільки зазначеній випадок прямо віднесений до винятків, передбачених абзацом 20 пункту 47 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147 «Про прикордонний режим».

Враховуючі вищевикладене, такі дії позивача виключають порушення ним вимоги п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147 та ст. 24 Закону України «Про державний кордон України».

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи наведе вище суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.202 КУпАП, у зв`язку із чим постанова начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення № 001501Е від 06 травня 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити.

Натомість, викладені відповідачем доводи у відзиві на позовну заяву судом відхиляються, оскільки вони зводяться до помилкового трактування норм права в частині дотримання встановленого прикордонного режиму в прикордонних смугах.

Висновки за результатами розгляду справи

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП, оскільки його рух автомобільною дорогою загального користування державного значення Т-26-10 здійснювався транзитом, без зупинок у межах прикордонної смуги, при цьому поїздка починалася та закінчувалася за її межами. Постанова начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 №001501Е від 06 травня 2025 року винесена з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 605,6 гривень, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №9378-5550-3368-3905 від 13.05.2025 року

Зважаючи на задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.7, 202, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.2, 72-77, 90, 134, 139, 241-246 КАС України, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 №1147 «Про прикордонний режим», Законом України «Про державний кордон України», суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 №001501Е від 06.05.2025 року відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.202 КУпАП закрити на підставі п.1 ч1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого по АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Сергій ПАВЛІНЧУК