Справа № 196/723/25
Суддя: Бабічева Л. П.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/723/25
№ провадження 2-а/196/10/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Бабічевої Л.П.,

за участі секретаря судового засідання: Кузнецової Г.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

відповідач - начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови № 116-ССЗ від 13.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 116-ССЗ від 13.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Позовні вимоги мотивував тим, що він 03 червня 2025 року самостійно за власною ініціативою в установлений законом строк, маючи статус «непридатний в мирний час, обмежено придатний в військовий час», пройшовши за електронним направленням на виконання вимог п. 2 розділу II «Прикінцевих і перехідних положень» ЗУ від 21.03.2024 р. №3621-IX щодо виконання обов`язку повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 (Царичанка), надавши напередодні всі необхідні дані, з`явився за місцем перебування на обліку за результатами проходження ВЛК та отримав рішення у вигляді Довідки військово-лікарської комісії з висновком: «Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони». Однак, начальником відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_3 відносно нього безпідставно, в порушення норм чинного законодавства, було складено протокол про адміністративне правопорушення № 116-ССЗ від 03 червня 2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з яким він категорично не погоджується, оскільки ніякого порушення законодавства щодо військового обліку ним допущено не було. Даним протоколом його було повідомлено, що розгляд даної справи відбудеться о 10.00 годині 13 червня 2025 року в кабінеті № 5 будівлі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , та вручена повістка № 3751678 від 03 червня 2025 року з явкою для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 о 09.00 годині 23 червня 2025 року.

Оскільки його відповідні пояснення були проігноровані, він змушений був подати до ІНФОРМАЦІЯ_4 клопотання від 06 червня 2025 року в порядку ст. 268 КУпАП про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, яке відправив поштою 07 червня 2025 року заказним листом із описом вкладення зі зворотним повідомленням про вручення, яке ними було отримано 11 червня 2025 року, для належного розгляду посадовою особою під час розгляду самої адміністративної справи, тобто завчасно до дня розгляду справи, призначеного на 13 червня 2025 року.

23 червня 2025 року він з`явився за повісткою на 09.00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних, але постанови з ІНФОРМАЦІЯ_4 ще не було і відомості про результати її розгляду також були відсутні, тому йому знову була вручена повістка № 4076181 від 23 червня 2025 року з явкою для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 о 09.00 годині 25 червня 2025 року. З`явившись вчергове на вказаний час і місце, йому знову повідомили про відсутність даної постанови, зазначивши, що можливо цього дня її привезуть. Оскільки на цей час вже надійшло підтвердження його бронювання, повістку скасували, а його відпустили, пообіцявши повідомити по телефону в разі надходження постанови. Після обіду того ж дня йому повідомили про надходження постанови та запросили її отримати, що ним одразу ж і було зроблено.

25 червня 2025 року близько 15.00 години при отриманні копії вказаної постанови, він дізнався, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 відносно нього була винесена постанова №116-ССЗ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., датована 13 червня 2025 року, а надіслане ним в порядку ст. 268 КУпАП клопотання, яке ними було отримано 11 червня 2025 року для належного розгляду посадовою особою повністю проігноровано та не враховано.

Однак, копія вказаної постанови від 13 червня 2025 року йому особисто була вручена лише 25 червня 2025 року, що підтверджується відміткою із проставленою ним датою та підписом про її отримання «25 червня 2025 року».

Дані обставини стали на перешкоді і взагалі позбавили його можливості завчасно як ознайомитись із оскаржуваною постановою, так і своєчасно скористатись своїм правом на звернення до суду з адміністративним позовом щодо її оскарження, що є безумовним порушенням встановленого законом його права на захист.

Вказану оскаржувану постанову вважає протиправною, необґрунтованою та такою, що винесена з грубим порушенням вимог КУпАП та чинного законодавства.

Зазначає, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 38 КУпАП «адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення».

Як вбачається із копії оскаржуваної постанови, винесеної 13 червня 2025 року, в ній фактично зазначена дата виявлення нібито скоєного ним правопорушення 14 січня 2025 року, яка є датою, що містилася в «Резерв+», а отже і в реєстрі «Оберіг», з якої він перебував у незаконному «розшуку», тобто саме з цієї дати 14 січня 2025 року третій відділ ІНФОРМАЦІЯ_4 виявив дане нібито скоєне ним адміністративне правопорушення. Сама ж дата скоєння ніби то ним правопорушення в постанові від 13 червня 2025 року, як і в протоколі складеному 03 червня 2025 року взагалі не встановлена і не зазначена. Таким чином, оскільки протокол складений 03 червня 2025 року, а постанова винесена 13 червня 2025 року, то передбачений ч. 7 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності з моменту виявлення правопорушення тобто з 14 січня 2025 року в даному випадку минув, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім цього вважає, що підстави для складання адміністративного протоколу за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно нього, як і для винесення оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.3 ст.210 КУпАП, взагалі були відсутні у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого як ч.3 ст.210-1 КУпАП як зазначено в протоколі, так і за ч.3 ст.210 КУпАП, зазначеній в постанові.

Стверджує, що будь-якого порушення чинного законодавства, передбаченого ч.3 ст.210 чи ч.3 ст.210-1 КУпАП він взагалі не вчиняв, місце свого фактичного проживання не змінював і воно співпадає із зареєстрованим місцем проживання, що також знайшло своє відображення в його анкетних даних зазначених і в самому протоколі, і в оскаржуваній постанові. Отже, ставати на облік за якимось іншим місцем проживання та повідомляти до ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем його обліку нібито про зміну місця проживання ніяких підстав у нього взагалі не було ні тоді, і немає зараз. Свої облікові дані він оновив вчасно і спосіб через «Резерв+», зазначивши достовірне місце свого проживання, яке є незмінним, що підтверджується відомостями, які містяться в інформаційній системі «Оберіг» та «Резерв+», про що він зазначав також 03 червня 2025 року і при особистому самостійному відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказане також підтверджується наданим ним як до ІНФОРМАЦІЯ_5 , так і до ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з клопотанням про закриття провадження по справі відповідним Витягом з Реєстру Царичанської територіальної громади із зазначенням в ньому дати реєстрації його місця проживання з 18 січня 2008 року, яке він не змінював, а також даними про реєстрацію місця проживання з його паспорту громадянина України та відповідними даними в «Резерв+».

До того ж через доступ до вказаного Реєстру ІНФОРМАЦІЯ_7 мав можливість самостійно пересвідчитись в цих даних, але цього не здійснили та безпідставно внесли відомості в «Резерв+» про ніби то допущене ним порушення правил військового обліку та перебування в розшуку з 14 січня 2025 року, і притягли його до даної адміністративної відповідальності.

Крім того, в оскаржуваній постанові фабула правопорушення зазначена аналогічна тій, що в протоколі, проте маються розбіжності із протоколом у визначенні кваліфікації дій інкримінованого йому адміністративного правопорушення (ч. 3 ст.210-1 КУпАП - ч. 3 ст. 210 КУпАП). Однак, самостійно змінювати кваліфікацію дій при винесенні оскаржуваної постанови недопустимо і незаконно, та є грубим порушенням його права на захист по суті від нового обвинувачення, з яким він не був навіть ознайомлений. До того ж, в протоколі взагалі викладена об`єктивна сторона не відповідає зазначеній кваліфікації по ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Його вина в скоєнні нібито адміністративного правопорушення ні по ст. 210 ч. 3 КУпАП, ні по ч.3 ст.210-1 КУпАП (як зазначено в протоколі) ніякими об`єктивними і допустимими доказами взагалі не обґрунтована і не доведена.

На підставі викладеного, просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 116-ССЗ від 13 червня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., справу закрити, стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати.

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2025 року адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено адміністративну справу до судового розгляду з повідомленням сторін, а також витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином завірену копію постанови № 116-ССЗ від 13.06.2025 року і докази на підтвердження її отримання ОСОБА_1 , та належним чином завірені копії матеріалів даної справи (а.с.24-25).

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови № 116-ССЗ від 13.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з вищевказаним позовом (а.с. 64-65).

До суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву з додатками, підписаний начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що постанова була винесена законно, а події викладені в ній відображають фактичні обставини.

Відповідно п.10 ст.1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом до районних, міських районних у містах, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікового документа, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Крім того, ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно абзацу 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачених додатком 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою КМ №1487 від 30.12.2022 р. призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках).

Відповідно до підпункту 7 та 7-1 статті 7 ЗУ "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" або особисте прибуття до районного центру комплектування та соціальної підтримки в семиденний строк повинні повідомляти про зміни, які відбулись у військовозобов`язаного. Згідно акту Царичанської ТГ ОСОБА_1 був оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_8 (акт від 09.01.2025 р.) ОСОБА_1 проігнорував причини неявки не повідомив.

У зв`язку з викладеним вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП (Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період) (а.с. 36-43).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 59-60). Додає копію Витягу з Реєстру Царичанської територіальної громади №2025/010175273 сформованого 25.07.2025 р., що підтверджує відомості про місце його проживання (а.с. 54-58).

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 62).

Відповідач - начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 63). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 червня 2025 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 116-ССЗ про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП (Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період).

У протоколі зазначено, що відповідно до пункту восьмого Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачених додатком 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

03.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 прибув військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1992 року народження.

Проведеною перевіркою встановлено, що 14.01.2025 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1992 року народження, змінив місце проживання, але про це до ІНФОРМАЦІЯ_6 , за місцем перебування на військовому обліку, не повідомив.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив правила військового обліку відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункту 3 додатку 2 «Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року.

У діях ОСОБА_1 , 1992 року народження, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період)» (а.с. 16).

У протоколі особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 зазначено, що він не згоден з рішенням. Потребує юридичної допомоги. Фактичне місце проживання не змінював.

Позивачу ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд адміністративної справи о 10.00 год. 13 червня 2025 р. в кабінеті №5, будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16 зворот).

Позивач ОСОБА_1 на розгляд справи о 10.00 год. 13 червня 2025 р. не з`явився, однак рекомендованим повідомленням направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому просив закрити розпочате відносно нього провадження по адміністративній справі по ч.3 ст.210-1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч.7 ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, також просив надіслати йому копію постанови за місцем проживання (а.с. 19-21).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №116-ССЗ за справою про адміністративне правопорушення від 13.06.2025 р. ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с. 22, 40-41).

У постанові фабула правопорушення зазначена аналогічна викладеній у протоколі, однак кваліфікацію дій інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення кваліфіковано вже по іншій статті КУпАП, а саме за ч. 3 ст. 210 КУпАП (Порушення правил військового обліку).

Позивач ОСОБА_1 не погодився з даною постановою і оскаржив її до суду.

У даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210 КУпАП.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно положень ч.1 ст.210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд у листі від 13.07.2018 р. № 60-1543/0/2-18 роз`яснив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 р. Указами Президента України № 64/2022 введений в Україні воєнний стан, №65/2022 в Україні оголошена загальна мобілізація.

Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

Згідно положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.

Так, оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача містить відомості про порушення вимог пункту 3, 8 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачених додатком 2 до Постанови КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", пункту 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а зокрема, як це зазначено у самій постанові, - зміну місця проживання та не повідомлення про це в семиденний строк, що й стало підставою для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

За наведеного вище правового регулювання для притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП, у разі порушення правил військового обліку, зокрема у випадку зміни персональних даних, в т.ч. місця проживання та не повідомлення про такі зміни в семиденний строк, орган (посадова особа) має встановити, чи було в дійсності такою особою змінено місце проживання.

У спірному випадку, як зазначено відповідачем в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є те, що проведеною перевіркою встановлено, що 14.01.2025 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 змінив місце проживання, але про це до ІНФОРМАЦІЯ_6 , за місцем перебування на військовому обліку, не повідомив.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві заперечує факт зміни місця його проживання. При цьому відповідачі не надали суду належних доказів на підтвердження вказаного факту, а саме факту зміни позивачем 14.01.2024 р. місця проживання.

На підтвердження доводів про протиправність оскаржуваної постанови та в обґрунтування факту проживання за адресою: АДРЕСА_2 , позивач надав копії: Витягу з Реєстру Царичанської територіальної громади №2023/005715567 сформованого 27.07.2023 р. (а.с.12), Витягу з Реєстру Царичанської територіальної громади №2025/010175273 сформованого 25.07.2025 р.(а.с.58), паспорта громадянина України (а.с.10) та роздруківок із реєстру мобільного застосунку «Резерв+» (а.с. 13-15).

Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-1X від 05 листопада 2021 року (в редакції від 15 листопада 2024 року) врегульовано відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлено порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

Згідно частини 3 статті 26 вказаного Закону визначено, що витяг із реєстру територіальної громади це документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу. Порядок формування витягу з реєстру територіальної громади встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, Витяг з Реєстру Царичанської територіальної громади №2023/005715567 від 27.07.2023 р. (а.с.12) та Витяг з Реєстру Царичанської територіальної громади №2025/010175273 від 25.07.2025 р. (а.с.58) містять відомості про місце проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 18 січня 2008 року по дату формування витягів за адресою: АДРЕСА_2 ; дата реєстрації 18.01.2008.

Отже, вищевказана адреса місця проживання позивача з 18.01.2008 р. є незмінною, що також підтверджується і відповідною відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_1 , копія якого долучена до матеріалів справ (а.с. 10).

Вказана адреса місця проживання позивача має відображення і в реєстрі мобільного застосунку «Резерв+», що підтверджується роздруківками із вказаного реєстру мобільного застосунку «Резерв+» (а.с. 13-15).

Крім того, суд звертає увагу на те, що і при складанні самого протоколу і винесенні оскаржуваної постанови відповідачем адреса як місця проживання, так і місця реєстрації позивача ОСОБА_1 зазначена незмінна - АДРЕСА_2 .

Іншої адреси місця проживання позивача відповідачем встановлено не було.

Також, при прийнятті оскаржуваної постанови не було враховано положення примітки до ст. 210 КУпАП, згідно з якою положення цієї статті не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних останніх шляхом інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателем яких є державні органи.

Через доступ до Реєстру ІНФОРМАЦІЯ_7 при складанні протоколу та відповідач при винесенні оскаржуваної постанови мали можливість самостійно пересвідчитись в даних місця проживання позивача, але цього не здійснили.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч. ч. 5, 8, 9 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Разом з тим, суду не надано доказів, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Також суд зазначає, що як в протоколі, так і в оскаржуваній постанові містяться розбіжності у визначенні кваліфікації дій інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення (ч.3 ст.210-1 КУпАП - ч.3 ст. 210 КУпАП). Зокрема, у протоколі взагалі дана викладена об`єктивна сторона (змінив місце проживання, але про це до ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем перебування на військовому обліку не повідомив, за порушення якого передбачається адміністративна відповідальність саме за ст. 210 КУпАП (Порушення правил військового обліку), а не за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП) не відповідає зазначеній кваліфікації по ч.3 ст. 210-1 КУпАП (Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які врегульовані самостійними нормативними актами (Закони України «Про оборону», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), тобто порушення вимог зазначених нормативних актів не містить у собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідачами будь-яких пояснень щодо розбіжностей у визначенні кваліфікації дій інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення не надано.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не надано належних та достатніх доказів зміни місця проживання позивача.

Суд не бере до уваги надану відповідачем до суду через систему "Електронний суд" копію акту, складеного групою оповіщення Царичанської територіальної громади від 09 січня 2025 року про те, що виїздом було встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 за місцем реєстрації не проживає; даний факт підтверджується словами сусідів, ймовірне місце проживання військовозобов`язаного невідомо (а.с. 43), оскільки такий акт не є належним та достатнім доказом на підтвердження факту зміни місця проживання позивачем 14.01.2025 р., як зазначено в оскаржуваній постанові. Також суд зазначає, що прізвища, ім`я, по батькові сусідів, адреси їх місця проживання та пояснення останніх взагалі відсутні і не додаються до даного акту. В акті відображена інформація лише на момент виїзду комісії, а саме на 8-55 год. 09 січня 2025 року.

Отже, відповідачами не доведено, що у діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення та наявна подія правопорушення.

Відповідачі доводи позивача жодним чином не спростували, належних та беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачі не надали.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна постанова №116-ССЗ від 13.06.2025 р. про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп., винесена за відсутністю належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження події адміністративного правопорушення та наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача.

Інші доводи позивача є похідними та не впливають на висновки суду по суті справі.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Сукупність викладеного в цілому не дає можливості суду зробити висновок про обґрунтованість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Щодо доводів позивача про наявність підстав для закриття провадження по адміністративній справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч.7 ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, то суд зазначає таке.

У даному випадку судом встановлено підстави для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення), а тому суд у даному випадку не вирішує питання щодо наявності підстав для закриття провадження по адміністративній справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч.7 ст.38 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження у справі у випадку наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн. (а.с. 1), а тому вказану суму необхідно стягнути з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови № 116-ССЗ від 13.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №116-ССЗ за справою про адміністративне правопорушення від 13 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору, у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 , адреса місця роботи: АДРЕСА_4 .

Суддя Л.П. Бабічева