Справа № 160/12974/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняДубина Ю.О.
представника позивача представника відповідача Охрименко М.І. Лейченко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро КМР" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії
Адміністративний позов обґрунтований тим, що первинні та бухгалтерські документи підприємства, які були надані відповідачу під час проведення перевірки, у разі їх об`єктивного та повного дослідження дають підстави зробити висновок про дотримання ТОВ «Агро КМР» чинного податкового законодавства, але податковим органом зроблено висновки про порушення підприємством вимог податкового законодавства, які є суто суб`єктивною думкою перевіряючих, що ґрунтуються лише на припущеннях. В мотивування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними а підлягають скасуванню, оскільки загибель посівів ріпаку озимого спричинена дією декількох факторів - частина посівів знищена внаслідок життєдіяльності гризунів, частина посівів вимерзла внаслідок різкого коливання добових температур та відсутності снігового покрову. Відтак, обґрунтованою різниця даних по рахунку 977 та сумою нарахованого ТОВ "Агро КМР" ПДВ у квітні 2020 року та свідчить про дотримання товариством вимог податкового законодавства щодо нарахування компенсуючого ПДВ на загиблі посіви внаслідок пошкодження гризунами та списання посівів озимого ріпаку, знищених вимерзанням без нарахування компенсуючого ПДВ. Окрім цього, внаслідок дії обставин непереборної сили (відсутність снігового покрову та заморозки) відбувся зрив контракту №507/10174670 від 22.01.2020 р., укладеного між ТОВ "Агро КМР" та ADM International SARL, резидентом Швейцарії, що підтверджено сертифікатом №2300-22-0644, виданого Запорізькою ТПП. Позивач стверджує, що розрахунки прямо свідчать про економічну обґрунтованість укладання договору з ТОВ "Агро-ХОЛДИНГ-МС" з метою збільшення банку землі товариства, оскільки результатом отримання ТОВ "Агро-ХОЛДИНГ-МС" інформаційно-консультаційних послуг є приріст активів товариства та створення передумов для такого приросту в майбутніх періодах.
У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.
щодо господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» необхідно врахувати висновки Верховного Суду, викладені у справах, де судами надавалась оцінка первинним документів та зібраній податковій інформації. Судами не взято до уваги, що згідно інформації з відкритих джерел (ЄДРСР) відносно ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» порушено кримінальні провадження;
позивачем не надано жодних документів на підтвердження факту косіння пошкоджених сільськогосподарських культур, актів списання палива, а також підтвердження подальшої оранки ріллі, перепосіву, що унеможливлює співставлення в часі господарських операцій та досягнення їх економічної доцільності. Ретельному дослідженню підлягає питання, чи дійсно загибель урожаю спричинена обставинами, що не залежали від волі платника, чи зафіксовано такі обставини відповідно до вимог чинного законодавства, чи усі з понесених витрат прямо пов`язані саме із здійсненням засіву відповідної культури, що загинула;
відсутність ділової мети і економічної вигоди від укладення договорів з отримання інформаційно-консультативних послуг.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі №160/12974/22 позовні вимоги задоволено.

Постановою Верховного Суду від 01.04.2025 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі №160/12974/22 на направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. У мотивувальній частини постанови Верховного Суду прямо вказано про те, що Верховний Суд дійшов висновку, що ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції в частині перевірки законності формування грошових зобов`язань позивача за операціями щодо фінансово-господарських взаємовідносинах з придбання консультаційних та інформаційних послуг.

28.04.2025 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 29.04.2025 року справу прийнято до провадження суддею Златіним С.В. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Агро КМР» зареєстровано як юридична особа 09.03.2006, , підприємство є платником податків, у тому числі ПДВ, основним видом економічної діяльності підприємства є вирощування зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області у період з 15.11.2021 по 03.12.2021 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Агро КМР» за результатами якої складено акт №4406/04-36-07-18/34063587 від 10.12.2021 ( далі Акт перевірки).

Податковий орган дійшов висновку про порушення підприємством п. 188.1 ст.188, п.189.1 ст. 189, п. 198.1, п.198.2, 198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ додану вартість, що включається до складу наступного податкового періоду на суму податку на 607595,0 грн., у тому числі за грудень 2020 року - 607595,0 грн., та до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 3983758,0 грн., у тому числі за вересень 2020 року - 660 532,0 грн., листопад 2020 року - 3 323 226,0 грн.

14.02.2022 на підставі Акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2020р. на 607595,00грн.;

№ збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у загальному розмірі на 4979697,50грн.

У справі, що розглядається, за наслідками перевірки відповідачем зроблено висновок про те, що підставою для донарахування позивачу грошових зобов`язань зі сплати ПДВ стало порушення підприємством п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 344909,75 грн., в тому числі за квітень 2020 року - 344909,75 грн.

Перевіркою встановлено, що різниця нарахування «компенсуючих ПЗ» між даними перевірки та даними платника по повторювальним витратам за квітень 2020 склала 344909,75 грн. (371 501,13-26591,38) (Дт 977 Кт 6435) в квітні 2020 року (по полях В14, В16, В17, В19, В4, В46, В50 К В63, В64, В78, В79, В80, В81, В82, В83, C1, С22, С7, В18, В22, В25, В38, В40, В45).

З Акту перевірки слідує, що у разі списання загиблих посівів витрати на їх вирощування не можуть вважатися такими, що пов`язані з господарською діяльністю. Тому в податковому періоді, коли відбудеться таке списання, відповідно до п. 198.5 Кодексу господарству потрібно нарахувати податкові зобов`язання за товари/послуги, які були придбані для вирощування загиблих посівів та ПДВ із вартості яких було включено до податкового кредиту. При цьому база оподаткування визначається виходячи із ціни придбання таких товарів. Вирощування сільгоспкультур, які загинули (озимий ріпак) не спрямоване на отримання доходу, а тому така діяльність не визнається господарською діяльністю відповідно бо пп. 14.1.36 ст. 14 ПК України. Таким чином, сільгосппідприємство повинно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ згідно з п. 198.5 ст. 198 ПКУ за товарами/послугами, необоротними активами, які були використані при вирощуванні посівів. Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пункту 14.1.36 ПК України передбачено, що господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України витрати це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яких відбувається формах, здійснених для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталі (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На підставі матеріалів справи судом з`ясовано, що основним видом господарської діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур.

Протягом охопленого перевіркою періоду позивач отримував дохід від здійснення саме такого основного виду господарської діяльності та всі витрати, які підприємством понесені в охопленому перевіркою періоді, були прямо пов`язані з вирощуванням сільськогосподарських культур (в тому числі, але не виключно, витрати по придбанню насіння, міндобрив, заходів захисту рослин, по придбанню запчастин до сільськогосподарської техніки тощо), водночас загибель частини посівів, яка сталась через несприятливі погодні умови (тобто за об`єктивні причини), що підтверджується належними письмовими доказами, які долучені до матеріалів цієї справи, - актами обстеження сільськогосподарських культур, об`єктивні обставини не надали можливості ТОВ «Агро КМР» зібрати урожай і отримати дохід від його продажу і не залежали від його волі, і даний факт не заперечується контролюючим органом.

Із встановлених судом обставин слідує, що в сезоні 2019-2020 ТОВ "Агро КМР" під посів ріпаку озимого задіяло площу земель в розмірі 3981,47 га, про що свідчить розділ 6 форми 29-СГ від 2019 року.

Внаслідок несприятливих погодних умов взимку 2019-2020 (різкі коливання температур, відсутність сніжного покрову) посіви озимого ріпаку погано перенесли зимовий період і в березні-квітні 2020 року під час обстеження посівів озимого ріпаку було встановлено факт знищення частини посівів гризунами, а частина посівів ріпаку знищена внаслідок відмерзання точки росту рослин. Рішенням голови Богданівської сільської ради було створено комісію в складі спеціалістів селищної ради, ТОВ "Агро КМР", та провідного агронома ТОВ "СУФЛЕ АГРО". За результатами комісійного обстеження посівів ріпаку озимого були складені Акти, якими зафіксовано негативний стан посівів та затверджено рекомендацію підготувати площі під посів соняшнику.

Під час проведення перевірки посадовим особам контролюючого органу були надані акти обстеження посівів с/г культур, бухгалтерські довідки про списання повторювальних витрат, розпорядження сільського голови, метеодовідка ДСНС України: акт обстеження посівів сільськогосподарських культур від 17.03.2020; бухгалтерська довідка "Щодо розподілу на повторювальні та неповторювальні витрати і визначення їх вартості в разі загибелі посівів ріпаку березень 2020 року" вих. № 64/1 від 17.03.2020; оборотно-сальдова відомість по рахунку 23111 за 01.01.2020 - 17.03.2020; бухгалтерська довідка "Щодо розподілу на повторювальні та неповторювальні витрати і визначення їх вартості в разі загибелі посівів ріпаку березень 2020 року" вих. № 66/1 від 31.03.2020; акт обстеження посівів сільськогосподарських культур від 21.04.2020 року; бухгалтерська довідка "Щодо розподілу на повторювальні та неповторювальні витрати і визначення їх вартості в разі загибелі посівів ріпаку квітень 2020 року" вих. № 83/1 від 21.04.2020; оборотно-сальдова відомість по рахунку 23111 за 01.01.2020 року-21.04.2020 року; акт обстеження посівів сільськогосподарських культур від 21.04.2020; бухгалтерська довідка "Щодо розподілу на повторювальні та неповторювальні витрати і визначення їх вартості в разі загибелі посівів ріпаку квітень 2020 року" вих. № 87/2 від 30.04.2020 року; лист Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 05-30/063 від 06.04.2020; розпорядження сільського голови Виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області "Про направлення представників Богданівської сільської ради з числа працівників Виконавчого комітету Богданівської сільської ради Ткачова Олексія Вікторовича та Криворучко Марії Антонівни для участі в комплексній комісії ТОВ "АГРО КМР" з обстеження площ посівів озимого ріпаку на виробничих полях цього Товариства" № 87-Р від 17.03.2020. Суд зауважує, що критерієм для віднесення діяльності до господарської у розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України є зв`язок з виробництвом, спрямованим на отримання доходу, тому підприємницька діяльність, зокрема у сільськогосподарській сфері, пов`язана з певними ризиками, в тому числі, втрати посівів з об`єктивних причин, що не залежать від волі платника податків (зокрема, несприятливих погодних умов).

Судом відзначено, що внаслідок дій обставин, які не залежали від волевиявлення позивача, - несприятливі погоді умови, які призвели до загибелі врожаю, зірвано виконання зовнішньоекономічного контракту №507/10174670 від 22.01.2020, укладеного між ТОВ «Агро КМР» та ADM International SARL, резидентом Швейцарії, зазначені обставини підтверджуються сертифікатом №2300-22-0644, який видано Запорізькою ТПП.

Під час розгляду цієї справи за результатами ретельного дослідження наданих доказів судом встановлено, що загибель урожаю спричинена обставинами, які не залежали від волевиявлення платника податків, а усі понесені підприємством витрати прямо пов`язані із здійснення засіву ріпаку озимого, який загинув.

Таким чином, суд вважає, що витрати, понесені позивачем у зв`язку з організацією таких посівів, слід вважати частиною господарської діяльності позивача.

Суд вбачає, що контролюючий орган в цій частині посилається на правові позиції Верховного Суду, пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження.

Крім того, у цій справі за наслідками перевірки податковим органом встановлено, що у періоді, що перевіряється, встановлено, що на підставі договору поставки ТОВ "Агро КМР" здійснювало господарські взаємовідносини з контрагентом-постачальником ТОВ "ЗАВОД БІОДОБРИВ "ТРИВКО" з придбання добавки органічної, що не спрямовані на настання реальних правових наслідків.

Проведеною перевіркою неможливо підтвердити факт отримання ТОВ "Агро КМР" товарів від ТОВ "ЗАВОД БІОДОБРИВ "ТРИВКО" на суму ПДВ 517 200 грн., з огляду на те, що в ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності не встановлено походження товару по ланцюгу постачання товарів, які були реалізовані на ТОВ "Агро КМР".

Податковий кредит ТОВ "ЗАВОД БІОДОБРИВ "ТРИВКО" сформовано за рахунок придбання товарів різноманітної номенклатури від платників, які включено до переліку ризикових згідно п. 8 Критеріїв ризиковості згідно Постанови №1165. ТОВ "ЗАВОД БІОДОБРИВ "ТРИВКО" також відповідає критеріям ризиковості п. 8 критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.

Крім того, відповідно до відкритих джерел інформації (Єдиного державного реєстру судових рішень), наявна інформація про порушення кримінальних проваджень: від 26.06.2020 №0000371 за ознаками кримінальних правопорушень. передбачених ч. 2 ст. 205-1; ч. 2 ст. 212 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю, підписали документи щодо проведення державної реєстрації певного переліку СГ, при цьому внесли до них завідомо неправдиві відомості. Також, в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено групу осіб, які причетні до діяльності транзитно-конвертаційного центру: згідно реєстраційних даних, які містяться в базах ДПС, в період з квітня 2016 року по теперішній час зазначеною особою є ОСОБА_1 , організатор транзитно-конвертаційного центру та є засновником, директором та бухгалтером певних СГ (в т.ч. ТОВ «Завод біодобрив «Тривко»).; від 29.10.2019 року №0001021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 cт. 191 КК України, а саме здійснення ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» фіктивних операцій з придбання товарів без їх реального постачання, з метою штучного збільшення витрат. ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» здійснило реалізацію добрив з кодом УКТ ЗЕД на адреси інших СГ, за значно завищеними цінами, які не відповідають ринковому рівню, формуючи останнім безпідставний податковий кредит.

Судом становлено, що метою використання у власному виробництві сільськогосподарської продукції 13.07.2020 позивач придбав у ТОВ «Завод Біодобрив Тривко» добавку органічну в кількості 8,62 куб. м. на загальну суму 3103200,00 грн. з ПДВ, яку було сплачено в повному обсязі 14.07.2020 платіжним дорученням № 6137, придбана позивачем продукція була поставлена виробником - ТОВ «Завод Біодобрив Тривко», який є українським виробником, що підтверджується договором поставки №1307-1 від 13.07.2020р., специфікацією №1 до договору поставки № 1307-1 від 13.07.2020., ТТН №154 від 23.10.2020р. та видаткової накладною за №154 від 23.10.2020р., сертифікатом якості.

У подальшому ця добавка органічна використовувалась позивачем, який здійснює діяльність з вирощування сільськогосподарських культур на території Павлоградського, Синельниківського районів Дніпропетровської області на орендованих ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 15639,6146 га (станом на 31.12.2020) з метою підвищення врожайності та попередження виснаження ґрунтів у власному виробництві під час проведення осінніх польових робіт 2020 року, що підтверджується актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (форма ВЗСГ-3), актами списання товарів (дизпалива), обліковими листами тракториста-машиніста, з яких вбачається, що добавка органічна використовувалась Товариством для приготування розчину для подальшого обприскування полів.Позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу та суду під час судового розгляду цієї адміністративної справи, усі первинні документи за вищезазначеним господарським зобов`язанням (правочином), які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, які засвідчують факт виконання певних господарських операцій, свідчать про рух активів позивача та зміну результатів фінансово-господарської діяльності підприємства протягом перевіряємого періоду, і є підставою для ведення бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

Щодо посилань у акті перевірки та під час розгляду цієї справи на справу №160/6768/20 за позовом ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині висновків формування податкового кредиту ТОВ «Завод Біодобрив Тривко» за рахунок придбання товарів різноманітної номенклатури від платників, які включено до переліку ризикових згідно п. 8 Критеріїв ризиковості відповідно до Постанови № 1165, суд зазначає наступне.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.06.2021 у справі №160/6768/20 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №160/6768/20, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 26.12.2019р., податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №, № від 27.01.2020р. і рішення суду набрало законної сили 10.06.2021.

Поряд з цим, суд відзначає, що з огляду на складений відповідачем акт перевірки позивача, то викладені у цьому акті обставини щодо порушень позивачем податкового законодавства по зобов`язанням з ТОВ «Завод Біодобрив Тривко» у липні 2020р. зроблені податковим органом лише на підставі аналізу зібраної податкової інформації щодо контрагента позивача та його контрагентів по ланцюгу постачання товару, але така інформація не є підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення у платника податків права на формування в податковому обліку сум податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат.

Згідно правового висновоку Верховного Суду, викладеного у постанові від 06.03.2018 у справі N2а-9375/11/1370, від 13.03.2018 у справі N 826/13582/13-а, від 27.03.2018 у справі N816/809/17 факт відкриття кримінального провадження не є беззаперечним та достатнім фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених відповідним контрагентом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 зазначила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

У справі, що розглядається, суд дійшов до висновку, що враховуючи положення частини другої статті 77 КАС України податковий орган не спростував достовірність відомостей первинних документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій, не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням, фізичної можливості надання контрагента послуг, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов`язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування.

Також, у справі, що розглядається, відповідач вказує на відсутність ділової мети і економічної вигоди від укладення договорів з отримання інформаційно-консультативних послуг.

Обґрунтовуючи свою позицію щодо порушення платником вимог податкового законодавства, відповідач зазначає, що ТОВ "Агро КМР" придбавало посівів озимої пшениці у ТОВ «Шахтар-Агро» відповідно до укладеного договору купівлі-продажу від 20.10.2020. В Договорі зазначено, що Продавець гарантує що на дату укладання цього Договору, посіви знаходяться на земельних ділянках щодо яких Продавець мас право користування відповідно до чинного законодавства та відповідно мас право власності на посіви. До Договору надано перелік земельних ділянок та калькуляцію посівів озимої пшениці. Відповідно до єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Шахтар-Агро» на адресу ТОВ «Агро КМР», виписані податкові накладні від 23.10.2020 №8 на суму 2 775 676,70 грн. у т.ч. ПДВ 462 612,78 грн., від 27.11.2020 №7 на суму 2 793 137 грн., у т.ч. ПДВ 465 522,83 грн. З даних АІС «Податковий Блок» встановлено, що ТОВ «Шахтар-Агро» () перебуває на обліку: 410. ГУ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛ.(М.ПАВЛОТРАД); Стан платника: 0. платник податків за основним місцем обліку; Вид діяльності: _01.11 -вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур: Відомості про державну реєстрацію: від 18.05.2007 року №0001653, 4052330, Павлоградська районна Державна адміністрація. Отже, посіви сільгоспкультур с активами орендаря (його власністю) та відображаються у його балансі за вартістю, визначеною відповідно до П(С)БО 9.

Крім того, в ході проведення перевірки встановлені взаємовідносини з ТОВ «Агро-Холдинг MC» по придбанню консультаційних та інформаційних послуг, спрямованих на пошук земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Павлоградського району Дніпропетровської області на загальну суму 62893603,17грн. у т.ч. ПДВ 10482267,20грн. У подальшому TOB «Агро КМР» укладено договори суборенди земельних ділянок з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (код ЄДРПОУ 17853).

Відповідач стверджує, що співставленням кадастрових номерів за наданими послугами ТОВ «Агро-Холдинг MC» та кадастрових номерів земельних ділянок на яких знаходились посіви озимої пшениці придбаної у ТОВ «Шахтар-Агро» встановлено, що Договір укладений 20.10.2020 між ТОВ «Агро КМР» та ТОВ «Шахтар-Агро» щодо придбання посів озимої пшениці з відповідними кадастровими номерами свідчить про намір використання земельних ділянок з посівами у власній господарській діяльності ТОВ «Агро КМР», в той час як придбання послуг з пошуку земельних ділянок в т.ч. з відповідними кадастровими номерами від ТОВ "АГРО-ХОЛДИНГ MC" відбулося листопаді 2020.

З доводів відповідача слідує, що придбані посіви озимої пшениці у ТОВ «Шахтар-Агро» відповідно до додатку до договору від 20.10.2020 знаходяться на тих самих земельних ділянках, по яким надані інформаційно-консультаційні послуги від ТОВ «Агро-Холдинг MC» у листопаді 2020 року. Отже фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Агрохолдинг MC» по придбанню консультаційних та інформаційних послуг, спрямованих на пошук земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Павлоградського району Дніпропетровської області має формальний характер та направлений виключно на отримання податкової вигоди ТОВ «Агро КМР». Вказані порушення призвели до заниження податкових зобов`язань на суму ПДВ 344909,75грн. та до завищення податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 4 591 353грн.

У свою чергу, позивач вказав, що з метою збільшення земельного банку у 2020 році ТОВ "Агро КМР" вело пошук потенційних орендодавців земельних ділянок сільськогосподарського призначення. З огляду на середній розмір "паю" 3-3.5 га, проживання власників земельних ділянок в різних населених пунктах, пошук таких ділянок є значно складним та трудомістким процесом.

В червні 2020 року ТОВ "АГРО- ХОЛДИНГ-МС" під час переговорів висловило пропозицію щодо надання послуг з "набору" земельних ділянок в оренду на користь ТОВ "Агро КМР" в кількості не менш ніж 3500-4000 га в стислі строки за певну плату.

01.06.2020 ТОВ "Агро КМР" уклало з ТОВ "АГРО-ХОЛДИНГ-МС" попередній договір, предметом якого сторони визначили, що при настанні обумовлених попереднім Договором обставин сторони укладають Договір про надання послуг, наслідком виконання якого стане набуття Замовником речових прав користування земельними ділянками на умовах, встановлених цим Договором. Такою обставиною став факт закінчення збору врожаю соняшника 2020 року на території Павлоградського району, але не пізніше 01.11.2020.

У ході реалізації попереднього договору від 01.06.2020, ТОВ "Агро КМР" 16.11.2020 уклало з ТОВ "АГРО-ХОЛДИНГ-МС" договір про надання послуг відповідно до якого Виконавець надає Замовнику консультаційні та інформаційні послуги, спрямовані на пошук земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Павлоградського району Дніпропетровської області в кількості не менше 3 700 га, з метою подальшого укладання договорів оренди/суборенди земельних ділянок між їх власниками/орендарями та Замовником, послуги включають в себе проведення пошуку земельних ділянок будь-якої форми власності; здійснення попередніх переговорів з власниками або користувачами (орендарями) земельних ділянок на предмет укладення відповідних договорів оренди/суборенди з замовником; надання консультації з питання оформлення договірних відносин між Замовником та власниками або користувачами (орендарями) земельних ділянок щодо їх оренди/суборенди.

В результаті діяльності ТОВ "АГРО-ХОЛДИНГ-МС" в рамках договору про надання послуг за ТОВ "Агро КМР" зареєстровано речове право суборенди/оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення приватної/комунальної власності загальної кількістю 3 784,6188 га строком від 4-7 років з пріоритетним правом поновлення строку суборенди. Копії договорів суборенди, витягів про реєстрацію речового права суборенди долучені наявні у матеріалах справи.

20.10.2020 ТОВ "Агро КМР" та ТОВ "Шахтар-Агро" уклали договір купівлі-продажу на підставі якого ТОВ "Шахтар-Агро" зобов`язався передати у власність ТОВ "Агро КМР" посіви озимої пшениці, як об`єкт незавершеного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на земельних ділянках загальною площею 1346,4421 гектарів. У свою чергу, ТОВ "Шахтар-Агро" вказані земельні ділянки сам використовував на підставі договорів суборенди з ТОВ "ДТЕК Павлоградвугілля" і не мав можливості приймати самостійно рішення щодо переуступлення прав суборенди чи переукладання договорів суборенди з іншим орендарем. Таке рішення мав прийняти лише орендар ТОВ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Крім того, ТОВ "Шахтар Агро" передав посіви озимої пшениці (акт прийому передачі посівів озимої пшениці від 27.11.2020), як об`єкт незавершеного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору від 20.10.2020 року тільки після укладання ТОВ "Агро КМР" 16.11.2020 договору про надання послуг з ТОВ "АГРО-ХОЛДИНГ-МС".

В пропозиціях від ТОВ "АГРО-ХОЛДИНГ-МС" прямо зазначено, що земельні ділянки знаходяться в суборендному користуванні ТОВ "ШАХТАР АГРО".

Стосовно включення до складу податкового кредиту вартості послуг ТОВ "Агро- Холдинг MC" позивач пояснив, що зазначені послуги були наданні та оплачені в повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт, платіжними дорученнями. Також відбулася державна реєстрація речового права суборенди земельних ділянок за ТОВ «Агро КМР». Копії вказаних документів додані до матеріалів позовної заяви.

ТОВ "Агро-Холдинг MC" в установлені терміни склало податкові накладні та зареєструвало їх в ЄРПН. Податкові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН стали для ТОВ "Агро КМР" підставою для нарахування сум ПДВ з розмірі 10 482 267,19грн., та включення цієї суми до податкового кредиту.

З загального обсягу нарахованих сум ПДВ в розмірі 10 482 267,19 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Агро-Холдинг MC" відповідач вважає безпідставним включення ТОВ «Агро КМР» до складу податкового кредиту з ПДВ вартості отриманих інформаційно-консультаційних послуг від ТОВ "Агро-Холдинг MC" на суму 3 729 243,00 грн., у т.ч. за листопад 2020 р. 3 670 359 грн., за грудень 2020 р. - 58884грн.

У свою чергу, відповідач наголошує на тому, що придбані посіви озимої пшениці у ТОВ «Шахтар-Агро» відповідно до додатку до договору від 20.10.2020 знаходяться на тих самих земельних ділянках, по яким надані інформаційно-консультаційні послуги від ТОВ «Агро-Холдинг MC» у листопаді 2020 року. Відтак, фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Агрохолдинг MC» по придбанню консультаційних та інформаційних послуг, спрямованих на пошук земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Павлоградського району Дніпропетровської області має формальний характер та направлений виключно на отримання податкової вигоди ТОВ «Агро КМР». Відповідно до абзаців першого та другого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи;

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV (надалі Закон №996-ХІV).

Відповідно до статті 1 цього Закону господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням зазначених норм акт приймання-передачі послуг повинен мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, а саме: назву документа (форми), дату і місце складання, найменування підприємства, від імені якого складено документ, зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції. В актах виконаних робіт мають бути конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання, а також зазначено, в чому виражено їх результат.

Таким чином, лише при дотриманні вищезазначених умов платники податку мають право віднести витрати на послуги до складу витрат.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції з придбання товарів (послуг), як фактична підстава для визначення у фінансовому і податковому обліках сум витрат та податкового кредиту, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають зміст і хід (процес здійснення) операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту, крім того, повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг).

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець презюмує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування. При цьому сама по собі наявність або відсутність окремих документів, так само, як помилки у їх оформленні, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо інші дані свідчать, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), як один із принципів бухгалтерського обліку (цей принцип закріплено статтею 4 Закону №996-XIV) відповідає сутності податкового обліку, який, згідно з частиною другою статті 3 цього ж Закону, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку.

Відповідно до підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Згідно з пунктом 17 ПС(Б)О 16 витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Витрати на збут включають витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (пункт 19 ПС(Б)О 16).

При цьому первинні документи, наданні платником податків на підтвердження реальності отримання таких послуг, повинні відповідати вимогам статті 9 Закону №996-XIV.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 26.02.2019 у справі №816/670/16,

У постанові від 24.04.2018 у справі №821/1344/17 Верховний Суд виснував, що маркетингові послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Документами, що підтверджують фактичне отримання маркетингових послуг можуть бути акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджує фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені частиною другою статті 9 Закону №996-XIV; звіти про надані послуги, про проведення певних маркетингових досліджень, в яких мають бути викладені конкретні результати наданих послуг та досліджень, а щодо досліджень - то і відповідні рекомендації замовнику; а також бухгалтерські та статистичні документи, що підтверджують збільшення асортименту товарів, обсягу продажу, розміру доходу тощо як результат понесених витрат на придбання маркетингових послуг.

Для врахування витрат на маркетингові послуги при обчисленні об`єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суми витрат та/або податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 КАС, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення маркетингових послуг, враховуючи специфіку таких послуг, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, зокрема і ті, які посвідчують мету, об`єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а також можливість проведення таких операцій контрагентами з урахуванням необхідного часу, місця, матеріальних ресурсів, необхідних для надання таких послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №813/1910/16.

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) по господарським взаємовідносинам позивача з ТОВ Агро-Холдинг МС» відповідають вимогам частиною першою статті 9 Закону №996-ХІV та містять всі необхідні реквізити.

Також у матеріалах справи містяться пропозиції ТОВ Агро-Холдинг МС» адресовані позивачу, у яких вказано інформацію про земельні ділянки, на які позивач зацікавлений набути права користування.

Приймаючи до уваги вищенаведені встановлені судом під час розгляду справи фактичні обставини щодо укладення та подальшого виконання сторонами своїх зобов`язань по договорам : - від 20.10.2020р. між ТОВ «Агро КМР» та ТОВ «Шахтар-Агро»; - від 16.11.2020р. між ТОВ «Агро КМР» між ТОВ «Агро-Холдинг MC», враховуючи надані позивачем під час перевірки відповідачу та суду під час розгляду цієї справи первині документи, які були складені за цими договорами, та які свідчать про те, що в результаті господарської операції позивача із ТОВ «Агро-Холдинг MC», яка була вчинена протягом перевіряємого періоду, у позивача відбулись зміни в структурі активів (позивачем укладено договору суборенди земельних ділянок, які підшукало ТОВ «Агро-Холдинг MC»), зобов`язань та у власному капіталі, оскільки у даному випадку для позивача у справі визначальним є саме факт отримання від цього контрагента послуг, перелік (кількість, якість, вартість) яких визначена умовами укладеного господарського договору, і подальше використання цих послуг у власній господарській діяльності, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а ці обставини у свою чергу свідчать про наявність в таких діях суб`єкта господарювання - позивача у справі, ділової мети - одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності, і при цьому позивач не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості відслідковувати дотримання контрагентами вимог чинного законодавства України.

Також суд зазначає, що податкове законодавство не містить положень, які б дозволяли контролюючому органу оцінювати витрати суб`єкта господарювання з точки зору їх доцільності, раціональності та ефективності, платник здійснює фінансово-господарську діяльність на власний ризик, а тому вправі самостійно оцінювати її ефективність та доцільність.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 24 810 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №15005 від 19.08.2022 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 24 810 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань. Стосовно витрат на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до вимог ч.7 ст. 139 позивач подав заяву про те, що докази понесення відповідних витрат будуть надані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.

За вказаних обставин суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 15.09.2025 року на 10-30 год. та зобов`язати позивача надати суду належним чином засвідчені докази понесення витрат на правничу допомогу до 08.09.2025 року включно. Судове засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, зала № 10.

Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро КМР(51491, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Троїцьке, вул. Центральна, 162, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 14.02.2022 року в сумі 607 595,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 14.02.2022 року в сумі 4 979 697,50 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агро КМР () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 24 810 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ().

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 15.09.2025 року на 10-30 год. та зобов`язати позивача надати суду належним чином засвідчені докази понесення витрат на правничу допомогу до 08.09.2025 року включно. Судове засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, зала № 10.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 вересня 2025 року.

Суддя С.В. Златін