Справа № 460/15183/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.В. Друзенко, розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
доІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасувати рішення комісії у частині відмови у продовженні надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та зобов`язання продовжити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
28.08.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом:
1) заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь які дії щодо призову по мобілізації ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі по суті заявленого позову;
2) заборони територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки вчиняти будь які дії щодо призову по мобілізації ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі по суті заявленого позову;
3) заборони працівникам поліції вчиняти будь які дії (сприяти) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки щодо призову по мобілізації ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної рішенням у даній справі по суті заявленого позову.
В обґрунтування заяви зазначено, що за письмовим повідомленням відповідача №3174 від 08.08.2025 позивачу відмовлено у продовженні відстрочки від призову по мобілізації, хоча попередньо з аналогічних підстав така відстрочка надавалась і будь яких змін у нормативних актах з цього приводу не запроваджено. Протиправність відмови відповідача є очевидною та прямою загрозою (ризиком) для позивача бути примусово мобілізованим (бусифікованим), як безпосередньо з боку відповідача так і з боку інших територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у будь який час. Очевидність полягає у тому, що позивач має законне право на звільнення з військової служби відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на підставі чого його і було попередньо звільнено з військової служби. У дружини позивача і позивача, який має залишки осколків у своєму тілі внаслідок агресії росії, є двоє неповнолітніх дітей. Призов ОСОБА_2 на військову службу під час мобілізації та/або його примусова бусифікація практично залишить наодинці із своєю хворобою його дружину та позбавить батьківського догляду двох його неповнолітніх дітей.
Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову, та докази, подані на підтвердження такої необхідності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
В силу вимог частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз вказаної норми дозволяє зробити висновок, що заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, та заява, подана в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна містити відповідні належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
З даного приводу суд зауважує, що заява представника позивача не містить належного та достатнього обґрунтування з приводу необхідності забезпечення позову. Суду не наведено істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Ймовірне настання певних негативних наслідків для позивача у спірних правовідносинах, на чому представник наголошує у заяві про забезпечення позову, ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки чинне законодавство передбачає захист порушеного права, в тому числі шляхом оскарження відповідних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, чи відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав позивача, якщо таке буде підтверджено за результатами вирішення спору по суті.
Слід також зауважити, що за пунктом 6 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
- оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
- прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
- перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
- документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
- відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Позивачем не додано до суду жодних документів на підтвердження того, що відповідач вживає будь-які заходи щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації, таких як копія повістки щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби, чи вручення позивачу мобілізаційного розпорядження.
Отже, твердження про можливий призов позивача на військову службу під час мобілізації в особливий період та подальшу мобілізацію базуються виключно на припущеннях.
Заявник не навів достатніх беззаперечних аргументів існування ризиків настання для позивача негативних наслідків в результаті невжиття судом бажаних для нього заходів забезпечення позову.
Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, позаяк суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Окремо слід зауважити на тому, що заява про забезпечення позову в основному ґрунтується на ознаках очевидності протиправності рішення відповідача щодо відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Разом з тим, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Наразі очевидних (тобто тих, які перебувають поза всяким обґрунтованим сумнівом) ознак протиправності оскаржуваного позивачем рішення відповідача судом не встановлено.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 29 серпня 2025 року.

Суддя Н.В. Друзенко