Справа № 320/56439/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Київ справа №320/56439/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 66 від 23.12.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, періоди роботи в органах податкової служби та перевести на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16,12.1993 № 3723-ХП «Про державну службу», здійснити нарахування та виплату такої пенсії з дати звернення із відповідною заявою 07.09.2022 року.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" згідно з пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-УІІ1 "Про державну службу". На звернення до органів пенсійного фонду України з відповідною заявою, Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві рішенням від 19.09.2022 було призначено пенсію за віком. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивачем неодноразово було подано через веб-портал Пенсійного фонду України подано заяви в яких просилось скасувати рішення про призначення пенсії від 19.09.2022 і призначити пенсію згідно з пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889- VIII "Про державну службу" у відповідності до статті 37 Закону України "Про державну службу". Втім, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Така відмова обґрунтована відсутністю, на думку відповідача, стажу роботи віднесеного до категорій посад державної служби, зокрема невизнання займаної посади в Податковій державній інспекції як посади, яка відноситься до державної служби.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що при визначенні права на призначення пенсії з 01.05.2016 до стажу державної служби зараховується лише період роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Віднесення наявних посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідних категорій нових посад державних службовців проводилося Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним органом, тобто на підставі відповідного акта Кабінету Міністрів України. Посадові особи податкової (фіскальної) служби, Державної аудиторської служби України не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.12.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.12.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Інших заяв чи клопотань по суті справи учасниками справи до суду не подано.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом № НОМЕР_2 від 11.09.2017.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 05.09.2022 звільнена з займаної посади в Державній аудиторській службі та припинено державну службу (наказ № 435-о від 31.08.2022).

07 вересня 2022 року позивач звернулась до органів пенсійного фонду України з заявою про призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

19 вересня 2022 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 66 позивачу призначено пенсію за віком.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач зверталася до відповідача з заявами від 23.09.2022, від 04.10.2022 та від 19.12.2022 щодо скасування рішення про призначення пенсії від 19.09.2022 за віком та призначення позивачу пенсії за віком згідно з пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" у відповідності до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листами від 28.09.2022, від 31.10.2022 та від 23.12.2022 було відмовлено у задоволенні вищевказаних заяв. Правовим обґрунтуванням вказаних трьох рішень відповідача є те, що перебування позивача під час трудової діяльності на посаді в Податковій державній інспекції не відноситься до державної служби. Таким чином, відповідач дійшов висновку, що у позивача відсутній необхідний трудовий стаж для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови пенсійною забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом «Про державну службу» №3723-ХІІ.

Відповідно до частіш першої статті 37 Закону №3723-ХІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягай віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та наявності страховою стажу, необхідного для призначення пенсії та віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які па час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок па загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 правове регулювання даних правовідносин зазнало змін.

Зокрема, відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889- VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIIІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХПу порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами пункту 12 розділу XI «Прикінцеві га перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХП та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХП, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18).

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723- XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 № 591/6970/16-а.

Одночасно, стаття 25 Закону №3723-ХІІ визначала класифікацію посад державних службовців, основними критеріями якої є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, ролі і місця посади в структурі державного органу (частина перша).

Частиною 2 цієї ж статті установлено сім категорій посад державних службовців. Поряд з тим частиною третьої статті 25 Закон №3723-ХІІ обумовлено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Частиною 17 статті 37 Закону №3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону №889-VIІІ до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Пунктом 8 розділу XI Закону №889-VІІІ передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 затверджено порядок обчислення стажу державної служби (діяв до набрання законної сили Законом №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби (далі -Порядок №283).

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекцїї, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Порядок №283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку із затвердженням постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 №229 нового Порядку обчислення стажу державної служби (далі -Порядок №229).

Відповідно до пункту 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні знання.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-ХІІ, а з 12.08.2012 Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із статтею 341 ПК України служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Пунктом 342.4 цього кодексу передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до п.344.1 ст.344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ).

Так, із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 :

- згідно наказу № 27-о від 20.01.1994 прийнята по переводу (п. 5 ст. 36 КЗпП України) на посаду провідного контролера КРВ Заводського району (запис № 11);

- 25.02.1994 року прийнято присягу державного службовця (запис № 12);

- згідно наказу № 69 від 26.05.1994 року 01.03.1994 року присвоєно 13 ранг державного службовця (запис № 13);

- згідно наказу № 95-о від 03.02.1998 року переведена, за конкурсом, на посаду головного контролера -ревізора контрольно-ревізійного відділу Заводського району (запис № 14);

- згідно наказу № 226-о від 03.04.2000 року призначена, із резерву, на посаду заступника начальника групи контролю господарських підприємств і організацій контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську (запис № 15);

- згідно наказу № 824-о від 18.12.2000 року присвоєно черговий 12 ранг державного службовця (запис № 15);

- згідно наказу № 134-о від 23.04.2001 року призначена, із резерву, на посаду заступника начальника відділу контролю у сфері послуг контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області (запис № 18);

- згідно наказу № № 134-о від 23.04.2001 присвоєно черговий 11 ранг державного службовця (запис № 19);

- згідно наказу № 157-о від 30.04.2003 року присвоєно черговий 10 ранг державного службовця (запис № 20);

- згідно наказу № 20-о від 26.01.2005 року призначена на посаду начальника відділу контролю у сфері матеріального виробництва і будівельного комплексу, як таку, що була зарахована до кадрового резерву на цю посаду (запис № 21);

- згідно наказу № 142-о від 01.06.2005 року присвоєно черговий 9 ранг державного службовця (запис № 22);

- згідно наказу № 794-о від 19.10.2007 року призначено на посаду начальника відділу аудиту у сфері державної та комунальної власності (запис № 24);

- згідно наказу № 673-о від 24.09.2010 року звільнено з займаної посади за угодою сторін (запис № 26);

- згідно наказу № 116-о від 24.10.2013 року прийнята на посаду начальника відділу фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку- головного бухгалтера Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (запис № 33);

- згідно наказу № 590 від 30.12.2013 присвоєно спеціальне звання інспектор податкової та митної справи ІІ рангу (запис № 34);

- згідно наказу № 19-о від 05.01.2015 року у зв`язку з реорганізацією, зміною структури та штатного розпису переведена на посаду начальника відділу фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку головного бухгалтера (запис № 35);

- згідно наказу № 47-о від 12.02.2015 присвоєно достроково спеціальне звання - інспектор податкової та митної справи ІІ рангу (запис № 36);

- згідно наказу № 19-о від 09.02.2016 у зв`язку з необхідністю оптимізації чисельності територіальних органів ДФС України, зміною організаційної структури та штатного розпису переведена на посаду завідувача сектору фінансування, бухгалтерського обліку та звітності (запис № 37);

- згідно наказу № 16-о від 14.02.2017 року присвоєно чергове спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІІ рангу (запис № 39);

- згідно наказу № 43-о від 31.10.2018 року звільнена з займаної посади у зв`язку із скороченням штатної чисельності (запис № 40);

- згідно наказу № 217-о від 14.05.2019 року призначена на посаду заступника начальника відділу державного фінансового аудиту в правоохоронних органах Департаменту контролю в галузі оборони, в правоохоронних органах та органах влади за результатами конкурсу (запис № 43);

- згідно наказу № 385-о від 15.08.2019 року присвоєно шостий ранг державного службовця (запис № 44);

- згідно наказу № 368-о від 22.07.2022 переведена на рівнозначну посаду начальника відділу державного фінансового аудиту в органах влади Департаменту контролю в галузі оборони, правоохоронних органах та органах влади за її згодою (запис № 45);

- згідно наказу № 397-о від 15.08.2022 року присвоєного черговий п`ятий ранг державного службовця (запис № 46);

- згідно наказу № 435-о від 31.08.2022 року з 05.09.2022 припинено державну службу та звільнена із займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію (запис № 37).

Отже, записами трудової книжки позивача підтверджується, що остання працював:

з 20.01.1994 по 24.09.2010 в Контрольно-ревізійній службі України;

з 24.10.2013 по 31.10.2018 в Державній податковій службі України;

з 14.05.2019 по 05.09.2022 в Державній аудиторській службі Україні.

Суд зазначає, що згідно записів трудової книжки позивача станом на 07.09.2022 (день звернення за призначенням пенсії державного службовця) мала понад 20 років стажу віднесених до відповідних посад державної служби.

Поряд з цим суд бере до уваги висновки у постановах від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а та від 18.03.2021 у справі №500/5183/17 Верховного Суду, що аналіз положень статті 37 Закону №3723-ХІІ, Закону №509-Х дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Вище наведене, дає підстави стверджувати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому, період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державною службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що період державної служби позивача у податкових органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 66 від 23.12.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», є протиправним і підлягає скасуванню.

Призначення пенсій відповідно до умов пунктів 10, 12 XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про державну службу» здійснюється за правилами визначеними Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із останніми змінами внесеними постановою КМУ №823 від 12.07.2024 (далі Порядок №622).

Так, пунктом 4 Порядку №622 встановлено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VІІІ "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Поряд з цим, згідно з абзацом 1 пункту 4 вказаного Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи па посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи па посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи па посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05. 2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Зважаючи на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 66 від 23.12.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у той час як право на отримання пенсії підтверджується документально, суд дійшов висновку, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів рішень, а тому відповідача слід зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, періоди роботи в органах податкової служби та перевести на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16,12.1993 № 3723-ХП «Про державну службу», здійснити нарахування та виплату такої пенсії з дати звернення із відповідною заявою 07.09.2022 року.

Задовольняючи вимоги позивача, суд виходить з того, що позивачем в позовній заяві відповідачем зазначено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та предметом оскарження є також рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 66 від 23.12.2022 року, копію якого містять матеріали справи. А тому, суд приходить до висновку, що позивачем у прохальній частині помилково зазначено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3633,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 66 від 23.12.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, періоди роботи в органах податкової служби та перевести на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16,12.1993 № 3723-ХП «Про державну службу», здійснити нарахування та виплату такої пенсії з дати звернення із відповідною заявою 07.09.2022 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3633,60 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, Житомирська область, м. Житомир, вул. Ольжича, 7; 1).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя Жук Р.В.