Справа № 496/4574/25
Суддя: Портна О. П.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/4574/25
Провадження № 2-а/496/32/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Рябової А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка Одеської області у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа: інспектор з паркування Строженко С.О., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів.

1. 23.07.2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до суду з позовною заявою до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради(далі відповідач), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ОДП №7102383, винесену інспектором паркування Стороженко С.О., відповдіно до якої позивача визнано виною у скоєнні адміністративного правовпорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 680 грн. Провадження по справі закрпити у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правоворушення та стягнети з відповідача судові витрати на користь позивача.

2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.07.2025 року вона отримала постанову серії ОДП №7102383 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, в якій було зазначено, що 03.07.2025 року о 12.58 годин транспортним засоб «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 , здійснено зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: вул. Єврейська, 5 м. Одеса, чим порушено вимогу п. 15.9 ПДР. Вважає, що вказана постанова складена повноважною особою, однак за своєю формою і змістом не відповідає нормами чинного законадавства і не відображає дійсні обставини події, на якій посилається інспектором з паркування Стороженко С.О. Так, дійсно 03.07.2025 року о 12.48 годин позивачка, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 , була змушена здійснити зупинку в районі будинку, який знаходиться за адресою: вул. Єврейська,5 м. Одеса . Вимушена стоянка була здійснена у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, пов`язаною із запуском балістики по місту відповідно до повідомлень з групи «Сила Громади» у месенджері вайбер, тому позивач була змушена припарковати свій автомобіль, де була можливість та негайно шукати сховище, де укритися від балістичної загрози. Після 10 хвилин, як пролунав вибух в порті м. Одеси, позивачка повернулася до свого автомобіля та побачила інспектора з паркування, який попри її пояснення та звук сирени повітряної тривоги, склав відносно неї постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. Відомості про підтвердження ракетної атаки по м. Одеса підтверджує видання за веб посиланням - https://riv.ua/ukraine/events/na-prichale-rabotali- lyudi-rossiya-udarila-po-portu-odessy-raketoy-iskander-50526993.html. Таким чином, враховуючи, що вимушену стоянку було зроблено у зв`язку із крайньою необхідностю, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ОДП №7102383, винесена інспектором з паркування Стороженко С.О. є незаконною і підлягає скасуванню та провадження підлягає закриттю через вчинення дій в стані крайньої необхідності.

3. Представник відповідача надав відзив на позов в якому зазначив, що позов ОСОБА_1 є безпідставним і не підлягає задоволенню. Постанову серії ОДП 7102383 від 03.07.2025 винесено інспектором Стороженком С.О. правомірно, оскільки автомобіль позивачки Volkswagen Passat д/н НОМЕР_1 було зафіксовано в режимі фотозйомки під час зупинки безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території на вул. Єврейська, 5 у м. Одеса, що створювало перешкоду для дорожнього руху та становило загрозу його безпеці. Такі дії є порушенням п. 15.9 Правил дорожнього руху та підпадають під дію ч. 3 ст. 122 КУпАП, санкція якої передбачає штраф у розмірі 680 грн. Відповідач наголошує, що доводи позивачки щодо дії сигналу «Повітряна тривога» не звільняють її від обов`язку дотримання ПДР, оскільки жодна норма закону не передбачає такого винятку. Надані фото- та відеодокази підтверджують факт правопорушення, а постанова відповідає вимогам КУпАП і винесена в межах повноважень інспектора. Тому департамент просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі та розглянути справу без участі відповідача. (а.с. 27-31)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Представник відповідіча надав до суду заяву від 30.07.2025 мроку про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 24-25)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024 року, адміністративну справу № 496/4574/25, передано до провадження на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портной О.П. (а.с. 16)

6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.07.2025 року відкрито спрощене провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України без виклику сторін.розгляд справи в порядку ст. 286 КАС України. (а.с. 17,18)

7. На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІV. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що 03.07.2025 року відносно ОСОБА_1 винесено Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП № 7102383, якою останню визнано винною у порушенні п. 15.9 ПДР, що відповідає адміністративному правопорушенню, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. (а.с. 9)

9. Відповідно до фотосвітлин, які надала сторона відповідача, автомобіль марки Volkswagen Passat р/н НОМЕР_1 здійснив зупинку, стоянку безпосередньо в місті виїзду з прилеглої території, які містять системи GPS-координати місця вчинення адмінправопорушення «46.667,30.667» (а.с. зв.31-33).

V. Оцінка Суду.

10. Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

11. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

12. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення

14. Положеннями ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

15. Згідно з приписами ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

16. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

17. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

18. У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

19. Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

20. Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

21. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

22. За п. 1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

23. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

24. Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

25. Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

26. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

27. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

28. Згідно з приміткою до ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу. Інформація про адміністративне правопорушення, зазначена на сайті Одеської міської ради в розділі - перевірка порушень правил зупинки та стоянки «https://carparking.omr.gov.ua» містить фотознімки розташування транспортного засобу VOLKSAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_1 за адресою м. Одеса, Єврейська, 5, здійснив зупинку, стоянку безпосередньо в місті виїзду з прилеглої території, які містять системи GPS-координати місця вчинення адмінправопорушення«46.667,30.667».

29. Отже відповідачем надано належні та допустимі доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

30. Відповідно до п.1.3 1, 1.4, 1.5,1.9, 1.10,15.1,15.2 ПДР Укарїни учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам. Проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги. Прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. Наскрізний проїзд-це рух, пересування транспортних засобів по території, за умови, що в`їзд та виїзд здійснюється з різних сторін, тобто в`їзд та виїзд транспортних засобів відбувається в різних місцях, ділянках.

31. Відповідно до п. 2 п.п. з) ч. 3 ст. 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

32. Отже, виїзд з прилеглої території це місце з`єднання дороги з територією двору, стоянки, АЗС чи іншого об`єкта, а безпосередньо в місці виїзду ділянка, яка має залишатися вільною для забезпечення безперешкодного та безпечного в`їзду чи виїзду транспортних засобів.

33. Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

34. Щодо доводів позивачки про існування стану крайньої необхідності у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, суд зазначає наступне.

35. Відповідно до ст. 17, 18 КУпАП, стан крайньої необхідності виключає адміністративну відповідальність лише за умови, що небезпека була реальною, безпосередньою та не могла бути усунута іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена. Сам факт оголошення повітряної тривоги не свідчить автоматично про наявність такої небезпеки для учасника дорожнього руху саме у місці, час та обставинах вчинення правопорушення.

36. Позивачкою не надано жодних доказів того, що паркування транспортного засобу в забороненому місці було єдиним і необхідним способом уникнення небезпеки, пов`язаної із сигналом «Повітряна тривога», що відсутні інші можливості для зупинки у дозволеному місці чи забезпечення власної безпеки без порушення правил дорожнього руху. Більш того, у матеріалах справи відсутні відомості про наявність реальної загрози життю чи здоров`ю позивачки у зазначеному місці та часі, яка б відповідала критеріям крайньої необхідності.

37. Отже, оголошення повітряної тривоги не може саме по собі визнаватися станом крайньої необхідності у розумінні ст. 17, 18 КУпАП та не звільняє водія від обов`язку дотримуватися вимог Правил дорожнього руху. Вчинене ОСОБА_1 порушення правил зупинки та стоянки транспортних засобів підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, і тягне адміністративну відповідальність.

38. Судом не встановлено, позивачкою не надано доказів неправомірної поведінки відповідача, з огляду на що, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

39. Аналізуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.

40. Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. Факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

41. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

42. Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

43. За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення ним порушення ПДР відповідними доказами.

44. Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа: інспектор з паркування Строженко С.О., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

2. Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

3. Повний текст рішення складено 14.08.2025 року.

Суддя О.П. Портна