Справа № 400/7334/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 р. № 400/7334/25
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В., розглянув у письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056,
провизнання протиправною та скасування постанови від 26.06.2025 № ОПШ 051244,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до адміністративного суду з позовом до Державної служби безпеки на транспорті з позовними вимогами: про визнання протиправною та скасування постанови № ОПШ 051244 від 26 червня 2025 року про накладення штрафу.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є лише власником зазначеного транспортного засобу марки Volkswagen, але вона не була перевізником 06.06.2025 під час виявлення відповідачем у водія цього автомобіля правопорушення у сфері автомобільного транспорту, а саме відсутність товарно-транспортної накладної та індивідуальної контрольної книжки водія. Адміністративно-господарський штраф може бути застосованих виключно до суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, тоді як у даному випадку штраф застосованих до мене, як до особи, яка не належить до складу осіб визначених сферою дії вказаного Порядку. Відповідно до п.17 Порядку, справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи. У даному випадку відповідне повідомлення про час і місце розгляду справи в установленому порядку на мою адресу відповідачем не надсилалось, можливість надати пояснення забезпечено не було. З оскаржуваної постанови не ясно, на підставі яких документів відповідач дійшов висновку, про здійснення мною перевезення на комерційній основі чи за власний кошт. Сам по собі факт, що автомобіль Volkswagen державний номер НОМЕР_1 належить мені, як фізичній особі, на праві власності не дає підстав вважати мене суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію аргументував тим, що 06.06.2025 посадовими особами відділу нагляду було виявлено факт перевезення вантажів на автомобілі Volkswagen д.н. НОМЕР_1 без необхідних документів: товарно-транспортної накладної та індивідуальної книжки водія. За цим фактом складено відповідний протокол. Власника автомобільного транспорту ОСОБА_1 запрошували на розгляд справи на 26.06.2025, але кореспонденція повернулася у зв`язку з відсутністю її за місцем проживання. Щодо тієї обставини, що позивачка не була перевізником, то водій під час перевірки не повідомляв іншої інформації про автомобільного перевізника, окрім власника.

В судове засіданні 25.08.2025 представники сторін не з`явилися, та надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд розглянув справу в порядку скороченого письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою підприємцем з 28.08.2006. Основним видом діяльності підприємця ОСОБА_1 є роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах.

ОСОБА_1 з 2022 року на праві приватної власності належить вантажний автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER НОМЕР_1 .

06.06.2025 працівниками Укртрансбезпеки під час здійснення рейдової перевірки було зупинений зазначений автомобіль в районі 916 км автомобільної дороги М-30 Стрій-Умань-Дніпро-Ізварине. Під час рейдової перевірки працівники Укратрансбезпеки встановили, що у водія зазначеного автомобіля відсутня товарно-транспортна накладна, а також індивідуальна контрольна книжка водія.

За результатами перевірки представниками відповідача складено Акт №006866 від 06.06.2025, в якому зафіксовано відсутність у водія автомобіля VOLKSWAGEN CRAFTER НОМЕР_1 під час рейдової перевірки: 1) товарно-транспортної накладної; 2) індивідуальної контрольної книжки водія.

17.06.2025 відділом державного нагляду (контролю) у Миколаївській області направлено на адресу ОСОБА_1 запрошення на участь у розгляді справи про правопорушення на автомобільному транспорті на 26.06.2025.

Зазначене запрошення було повернуто відправнику у зв`язку з неможливістю адресату.

26.06.2025 уповноваженою особо відділу нагляду (контролю) в Миколаївській області розглянуто Акт №006866 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 06.06.2025 стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ05122, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 гривень за відсутність на момент проведення перевірки документів, передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: індивідуальної книги водія ОСОБА_3 , товарно-транспортної накладної або іншого документу на вантаж.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Відповідно до ст.53 Закону, у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до п.6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку №340 від 07.06.2010 водій, що керує ТЗ, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф..

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства, на водіїв, які здійснюють вантажні перевезення покладається обов`язок мати при собі товарно-транспорту накладну на вантаж, а водії, що керуються вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, вести індивідуальну контрольну книжку водія.

Щодо необхідності у цьому випадку мати товарно-транспорту накладну, то з Акту №006866 від 06.06.2025 не вбачається, що автомобілем VOLKSWAGEN CRAFTER НОМЕР_1 перевозився якийсь вантаж. Оскільки, рейдовою перевіркою не встановлено в автомобілі позивачки вантаж, то у такому випадку, суду не є зрозуміли вимоги відповідача щодо необхідності у водія товарно-транспортної накладної. Вочевидь, що товарно-транспортна накладна на вантаж, може бути у водієві лише при наявності факту перевезення вантажу.

Разом з тим, вимога щодо необхідності у водієві мати індивідуальну контрольну книжку водія, не пов`язана з наявністю самого вантажу, а передбачена лише за фактом керування певним видом транспортного засобу - «вантажний з повною масою до 3,5 т». Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 є «спеціалізований фургон вантажний, з повною масою до 3,5 т». Таким чином, суд погоджується з відповідачем, що оскільки автомобіль позивачки є вантажним автомобілем з повною масою до 3,5 т, його водій зобов`язаний мати при собі індивідуальну контрольну книжку.

Щодо аргументів позивачки, що вона не була перевізником суд виходить з наступного.

Як встановлено по справі позивачка є власником транспортного засобу, водій якого керував без індивідуальної книжки, а також є фізичною особою-підприємцем.

Зазначений транспортний засіб, є комерційним вантажним автомобілем. Позивачкою, ані під час рейдової перевірки, ані під розгляду відповідачем справи не надавались документи, що ним передано право керування зазначеним транспортним засобами іншому суб`єкту господарювання. Не надано таких документів також і до суду. В позовної заяві позивачка лише зазначає, що вона не є перевізником, але взагалі не вказує кому і на підставі чого неї передано транспортний засіб. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відсутні відомості щодо передачі ОСОБА_1 права керування на зазначений транспортний засіб, іншим особам. Відповідно до ст.13 Конституції України, власність зобов`язує. Оскільки, позивачка не надає відомостей про передачу нею права керування вантажним автомобілем VOLKSWAGEN CRAFTER НОМЕР_1 іншим особам, суд виходить з того, що сама вона, як власник цього автомобіля є і вантажним перевізником, з врахуванням того, що позивачка зареєстрована фізичної особою-підприємцем.

Відповідно до п.17 Положення проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.

Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України Про адміністративну процедуру.

У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі.

У цьому випадку, суд констатує, що вимогу про повідомлення позивачки відповідачем виконано, але її неявка не перешкоджала розгляду справи. Право бути вислуханою відповідачем не порушено.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки встановлено, що обов`язок мати у водієві вантажного автомобіля з масою до 3,5 т індивідуальну контрольну книжку передбачений чинним законодавством, а право володіння (та відповідно відповідальності за нього) цим транспортним засобом позивачка нікому не передавала.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,545) відмовити повністю.

2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 29.08.2025