Справа № 278/1751/25
Суддя: Заполовський В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/1751/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гречковського Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в с-щі Ємільчине адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

14.04.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 щодо винесення постанови №2/241 від 18.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП протиправними, скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №2/241 від 18.10.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

Вимоги мотивує тим, що 03.04.2025 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77597406 від 24.03.2025 року про стягнення з нього в прибуток держави штрафу в розмірі 34000 грн. В органах державної виконавчої служби дізнався про те, що відповідач 18.10.2024 року виніс відносно нього постанову №2/241.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, зазначивши, що 22.08.2024 року йому було вручено повістку, згідно якої він мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 23.08.2024 року. Однак позивач у визначену дату до РТЦК не з`явився через хворобу дитини.

Позивач також зазначив, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому він був позбавлений подати відповідачу довідку Хорошівської ЦПМСД від 02.09.2024 року, яка підтверджує поважні причини його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою. Відповідач не взяв до уваги вказаних обставин, що призвело до винесення протиправної постанови у справі про адміністративне правопорушення №2/241 від 18.10.2024 року.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова протиправна та порушує його права, суперечить нормам ст.ст. 1-4, 23, 24 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Позивач посилається на те, що відповідно до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідач стверджує, що особа порушує правила військового обліку, бо даних про неї немає у Реєстрі «Оберіг», а тому ним мають бути долучені як докази відомості, які підтверджують здійснення ТЦК перевірки даних в інших реєстрах і базах даних.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Позивач також зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КУпАП, не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

19.06.2025 року по даній справі відкрито провадження та справу було призначено до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08.07.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 22.08.2024 року позивачу було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.08.2024 року, про що останній розписався. Проте у визначений час позивач не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив. Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 09.10.2024 року та в цей же день йому було вручено повістку про виклик на розгляд справи про адміністративне правопорушення на 18.10.2024 року. На розгляд справи позивач не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про неможливість прибути на розгляд справи не надав. 18.10.2024 року за фактом вчиненого правопорушення було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП за відсутності позивача. Копію постанови позивачу було направлено 10.01.2025 року. Представник позивача також просив не брати до уваги копію довідки про хворобу ОСОБА_3 , оскільки вона була відсутня в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також через відсутність в матеріалах справи будь-яких документів, які б підтверджували спорідненість позивача та ОСОБА_3 .

Представник відповідача вважає, що постанова про адміністративне правопорушення відносно позивача складена у відповідності до вимог ст.283 КУпАП, в основу оскаржуваної постанови покладено докази, які наявні в матеріалах справи та які досліджувалися під час прийняття рішення.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві та на запитання представника відповідача повідомив, що дитина хворіла на ГРВІ з 19.08.2024 року по 02.09.2024 року. Дружина не могла доглянути за дитиною, оскільки захворів також її брат і тому доглядом дитини займався він. Про те, що не може прибути до ТЦК він не повідомляв. Чому не прибув до ТЦК після того як дитина одужала пояснити не може.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачу було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.08.2024 року, однак за вказаним викликом він не з`явився посилаючись на хворобу дитини. Дитина хворіла на ГРВІ, що на його думку не є тяжкою хворобою, до того ж за дитиною могла доглянути дружина позивача. Крім того, позивач не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про неможливість з`явитись, а також не з`явився до ТЦК після хвороби дитини. Таким чином представник відповідача вважає, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, за яке відносно нього винесено відповідну постанову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що згідно військово-облікового документа №1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним та взятий на військовий облік військовозобов`язаних 06.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом досліджено надані представником відповідача докази, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову.

З розписки слідує, що ОСОБА_1 отримав повістку про виклик на 09 годину 23.08.2024 року до АДРЕСА_1 для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, про що розписався.

Відповідно до рапорту від 29.08.2024 року головного спеціаліста відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 після оповіщення. До рапорту додано копію корінця повістки.

Згідно п.56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).

29.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу ГУНП в Житомирській області було направлено звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст.210 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З пояснення ОСОБА_1 від 09.10.2024 року слідує, що останній не прибув по повістці, тому що хворіла дитина.

Згідно розписки ОСОБА_1 09.10.2024 року отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10 годину 18.10.2024 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

У відповідності до ст.1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та відповідно до Указу Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 продовжено до 05.11.2025 року.

Згідно ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до копії постанови №2/241 від 18.10.2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме за те, що він під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, порушуючи вимоги абзацу 2 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст.23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560, не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу прибуття, не повідомив про причини неявки, окрім того в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк, що не перевищує сім календарних днів.

Таким чином, надані представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 докази спростовують доводи позивача про те, що в його діях (бездіяльності) відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена з порушенням норм процесуального законодавства.

Суд вважає достатніми досліджені докази для прийняття рішення та не бере до уваги інші доводи позивача, на які він посилається як на підставу для задоволення позову.

Таким чином, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення №2/241 від 18.10.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28 серпня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: В.В. Заполовський