Справа № 420/7498/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7498/24
У Х В А Л А

28 серпня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,,

встановив:

До суду звернувся адвокат Шкода Віра Миколаївна, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач , ГУ ПФУ в Одеській області), у якому, просить:

- визнати протиправними дії/бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови №1500-0308-8/13846 від 26.01.2024 року у проведенні перерахунку та виплаті індексації пенсії за періоди з 2020 по 2023 роки ОСОБА_1 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищень пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році»; № 127 від 22.02.2021 року «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році»; від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; від 24.02.2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн. та щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 « Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» без обмеження максимальним розміром пенсії"

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату індексації пенсії за періоди з 2020 по 2023 роки ОСОБА_1 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищень пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році»; № 127 від 22.02.2021 року «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році»; від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; від 24.02.2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн. та щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження максимальним розміром пенсії.

Ухвалою суду від 02.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено судом, 18.04.2024 р. відповідач надав відзив на позов, яким серед іншого, окремо звертає увагу на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, оскільки позов поданий до суду в 2024 році, при цьому позовні вимоги стосуються перерахунку починаючи з 2020 року без поважних на те підстав.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, з урахуванням вказаної позиції пенсійного органу, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За положеннями частини 1 статті 123 КАС України, яка установлює, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Така правова позиція заснована на висновках Верховного Суду у справі №640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України. У цій справі суд касаційної інстанції дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №520/8938/23.

Як встановлено судом, предметом розгляду у даній справі є протиправна відмова пенсійного органу у нарахуванні та невиплаті позивачу індексації пенсії за періоди з 2020 по 2023 роки відповідно до постанов КМ України від 01.04.2020 № 251, від 22.02.2021 року № 127, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 р. № 168.

При цьому, підставою звернення до суду є лист-відповідь пенсійного органу від 26.01.2024 № 1500-0308-8/13846 яким відмовлено у проведенні спірної індексації пенсії.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

На теперішній час практика Верховного Суду з вказаного процесуального питання є сталою та підтримується в інших постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постанові від 08.08.2024 р. у справі № 460/19702/23, від 22.10.2024 р. у справі № 520/37664/23.

З огляду на вказані висновки Верховного Суду пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує.

Крім того, за вищевказаними висновками Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Отже, в межах даних спірних правовідносин, оскаржуючи відмову відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.03.2023 року з урахуванням індексації за 2020-2023 року та звернувшись до суду з даними позовними вимогами 07.03.2024 року, позивач пропустив встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду.

При цьому, суд вказує, що особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

За положеннями частини 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як встановлено судом при звернені до суду з даним позовом, представникам позивача подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, якою просить визнати причини пропуску позивачем строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк, при цьому покликаючись на рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 вказує, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком. При цьому, позивач фактично дізнався про можливе порушене його право з боку відповідача саме із судової практики з подібних питань. Саме тоді позивачем було поставлено перед ГУ ПФУ в Одеській області питання щодо перерахунку його пенсії та зробити індексацію пенсії за період з 2020 ро 2023 року та отримано відповідь. Приймаючи до уваги, що пенсія є щомісячним періодичним платежем і тому її розмір відомий Позивачеві з дня отримання пенсійної виплати, то представник позивача вказує, що перевірити дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо правильності нарахування своєї пенсії Позивач не мав можливості тому що не має спеціальних фахових знань для цього. Також зауважує, що позивач фактично дізнався про можливе порушене його право з боку відповідача 06.12.2023 року з аналогічної справи № 380/8678/23 після оприлюднення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду в єдиному державному реєстрі судових рішень. Саме тоді позивачем було поставлено перед ГУ ПФУ в Одеській області питання щодо перерахунку його пенсії та зробити індексацію пенсії за період з 2020 ро 2023 року та отримано відповідь.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам представника позивача, суд вказує про таке.

Щодо позиції позивача на необмеженість будь-якими строками звернення до суду з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, то суд не погоджується з даним доводом та вказує наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статті 51 Закону № 2262-ХІІ (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Оскільки предметом оскарження у даній справі є дії відповідача щодо не нарахування індексації пенсії, а не щодо нарахованих та не виплачених пенсійним органом, то рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 до спірних правовідносин не підлягає застосуванню.

При цьому, покликання представника позивача та правову необізнаність позивача не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 540/2097/18.

Щодо позиції представника позивача про обізнаність позивача після ознайомлення з судовою практикою Восьмого апеляційного адміністративного суду з аналогічних спірних питань, то вказана обставина не є поважною, як така, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

За положеннями частини 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що пропущений строк звернення до суду з позовом може бути поновлений за наявністю поважних причин, проте судом не встановлено, що у позивача існували об`єктивні обставини, які не залежать від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, як підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та його поновлення.

Оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, а позивач не навів переконливих доводів щодо вчинення ним усіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту, тому позивачу пропонується вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду із наданням доказів поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 161, 171 КАС України, суд,-

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для надання заяви про поновлення строку звернення до суду із обов`язковим зазначенням інших обставин, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів .

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна