Справа № 160/21842/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 серпня 2025 року Справа 160/21842/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі № 160/21842/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , в якій просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з 28.07.2022 по 23.03.2024, з 18.04.2024 по 24.01.2025 року грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018р.;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) яка полягає у не здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з 28.07.2022 по 23.03.2024, з 18.04.2024 по 24.01.2025 року належного грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2022 рік 2481 грн., на 2023 рік 2684 грн., на 2024 рік 3028 грн. та на 2025 рік 3028 грн. на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб № 704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) яка полягає у не здійсненні перерахунку та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2022, 2023 та 2024 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2022 рік 2481 грн., на 2023 рік 2684 грн. та на 2024 рік 3028 грн., на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб № 704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) належне грошове забезпечення з 28.07.2022 по 23.03.2024, з 18.04.2024 по 24.01.2025 року (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2022 рік 2481 грн., на 2023 рік 2684 грн., на 2024 рік 3028 грн. та на 2025 рік 3028 грн. на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб № 704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошову допомогу для оздоровлення за 2022, 2023 та 2024 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2022 рік 2481 грн., на 2023 рік 2684 грн. та на 2024 рік 3028 грн., на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб № 704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 04 серпня 2025 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

06 серпня 2025 року представник відповідача подав до суду відзив, у якому заявив клопотання про залишення позову без розгляду, яке обґрунтоване тим, що позивача було розраховано 24.01.2025, але до суду звернувся лише 28.07.2025 тобто з пропуском 3-х місяців після остаточного розрахунку. Крім цього, позивач оскаржує виплати отримувані протягом з 28.07.2022 по 23.03.2024, з 18.04.2024 по 24.01.2025, тобто жодним чином не обґрунтовуючи свою бездіяльність протягом всього періоду проходження військової служби та отримування ним щомісячно грошового забезпечення, яке, на думку позивача, виплачено із порушенням. При цьому в матеріалах справи відсутні жодні обґрунтування бездіяльності позивача під час проходження служби протягом оскаржуваного періоду та бездіяльність позивача протягом 7 місяців після звільнення. Зазначена бездіяльність є підставою стверджувати про пропуск позивачем процесуальних строків звернення до суду.

Відповідач наголосив, що на момент виключення позивача зі списків особового складу, 24.01.2025 року, діяла редакція частини другої ст. 233 КЗпП України, яка обмежувала строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці тримісячним строком.

Таким чином, тримісячний строк для звернення позивача до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати у вигляді перерахованого грошового забезпечення за період з 28.07.2022 по 23.03.2024, з 18.04.2024 по 24.01.2025 року завершився 24.04.2025 року. Позовну заяву з вимогами щодо перерахунку та виплату належного грошового забезпечення за період з 28.07.2022 по 23.03.2024, з 18.04.2024 по 24.01.2025 року позивач подав до суду 28.07.2025 року, тобто поза межами встановленого строку. Варте уваги те, що основні види грошове забезпечення не є виплатою, яка виплачується виключно при звільненні, а нараховується щомісяця, тому позивачу мало бути відомо про її ненарахування або неправильне нарахування в складі грошового забезпечення, і він мав реальну можливість дізнатися про це раніше. Твердження скаржника про те, що відлік строку звернення до суду з цими вимогами слід вести з моменту отримання ним повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні не заслуговують на увагу, оскільки ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду із заявленими вимогами. Отже, дата отримання позивачем повідомлення про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, направленого відповідачем листом від 22.07.2025 №7-103 від військової частини НОМЕР_2 , у відповідь на його заяву, не може слугувати відправною точкою для обчислення строку звернення із спірними вимогами, вона лише вказує на час, коли позивач почав вчиняти дії з метою реалізації свого права.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

У відповідності до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частина 1 статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Під час дослідження клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі № 160/21842/25 суд вважає, що необхідно надати позивачу можливість подати пояснення стосовно цього клопотання та докази, які підтверджують можливість залишення позову без розгляду.

З огляду на вищевикладене, для з`ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за необхідне надати можливість позивачу подати пояснення щодо заявленого відповідачем клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 248 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Надати можливість ОСОБА_1 подати пояснення стосовно клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі №160/21842/25 та докази, які підтверджують можливість залишення позову без розгляду у цій справі.

Копію ухвали направити всім сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст ухвали складений 01 вересня 2025 року.

Суддя С.В. Ніколайчук