Справа № 240/12039/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/12039/25

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.11.2024 року №2563 "Про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про договір оренди землі".

Позивач зазначає, що в проваджені Господарського суду Житомирської області перебувала справа №906/631/23 за позовом керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Нона-4", Фермерського господарства "Нона-6" та Фермерського господарства "Нона-8" про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок, скасування державної реєстрації права оренди та права суборенди на земельні ділянки.

Рішенням Господарського суду Житомирської області в даній справі №906/631/23 від 18.03.2024 року, окрім іншого було визнано недійсним договір оренди конкретних земельних ділянок, скасовано державну реєстрації права суборенди на такі земельні ділянки, але відмовлено в позові в частині щодо зобов`язання Позивача повернути Відповідачу вказані земельні ділянки та про скасування права їх оренди.

Незважаючи на наявність такого судового рішення, Відповідач, на думку Позивача, ухвалив протиправне рішення від 20.11.2024 року №2563 "Про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про договір оренди землі".

Ухвалою суду від 02.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області у відзиві на позов проти позову заперечує і зазначає, що дійсно Рішенням Господарського суду Житомирської області у справі №906/631/23 від 18.03.2024 року, окрім іншого, було визнано недійсним договір оренди конкретних земельних ділянок, земельній ділянки повернено у власність територіальної громади. В ході виконання судового рішення Відповідач, як власник земельних ділянок не мав можливості виключити інформацію щодо реєстрації права оренди на земельні ділянки. На звернення Відповідача Господарський суд Житомирської області ухвалою від 11.11.2024 року роз`яснив, що визнання недійсним договору оренди автоматично приводить до скасування державної реєстрації прав оренди цих земельних ділянок.

На підставі такої ухвали суду Брусилівська селищна рада прийняла рішення від 20.11.2024 року №2563 "Про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про договір оренди землі", що стало підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено та визнається сторонами, що між ОСОБА_1 та Брусилівською селищною радою 25.02.2020 року був укладений договір оренди відносно земельних ділянок:

- площею 171,4828 га кадастровий номер :05:000:0989;

- площею 60,9094 га кадастровий номер :05:000:0991;

- площею 99,5524 га кадастровий номер :05:000:0990.

Судом встановлено та визнається сторонами, що вказані земельні ділянки на правах суборенди були передані Фермерським господарствам "Нона-6", "Нона-8", "Нона-4".

Правомірність таких договорів була предметом судового розгляду Господарським судом Житомирської області у справі №906/631/23.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.03.2024 року в даній справі первісний позов задоволено частково: визнано недійсним договір оренди землі від 25.02.2020, який укладений між Брусилівською селищною радою та ОСОБА_1 щодо земельних ділянок: площею 171,4828 га кадастровий номер :05:000:0989; площею 60,9094 га кадастровий номер :05:000:0991; площею 99,5524 га кадастровий номер :05:000:0990; Скасовано державну реєстрацію права суборенди на вказані земельні ділянки; зобов`язано Фермерські господарства "Нона-6", "Нона-8", "Нона-4" повернути Брусилівській селищній раді Житомирського району Житомирської області зазначені земельні ділянки; при цьому відмовлено в позові в частині вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельні ділянки та в частині вимоги про скасування державної реєстрації прав оренди; відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2024 року рішення Господарського суду Житомирської області від 18.03.2024 по справі №906/631/23 залишено без змін, тобто вказане рішення набрало законної сили 27.06.2024 року.

Судом встановлено та визнається сторонами, що 05.11.2024 року до Господарського суду Житомирської області надійшла заява Брусилівської селищної ради Житомирської області про роз`яснення рішення в частині відмови в задоволенні позову про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельні ділянки та в частині вимоги про скасування державної реєстрації прав оренди.

З результатами розгляду вказаної заяви Господарським судом Житомирської області була постановлена ухвала від 11.11.2024 року про відмову у роз`ясненні судового рішення.

Як зазначено в ухвалі від 11.11.2024 року Господарського суду Житомирської області, у тексті рішення суд повно і зрозуміло обґрунтував рішення про відмову в позові в частині вимоги про скасування державної реєстрації прав оренди з посиланням на ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначивши, що у разі визнання на підставі судового рішення недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав (договір від 25.02.20), відповідні права припиняються, тобто факт визнання недійсним договору оренди призводить до внесення відповідних записів до реєстру автоматично, саме тому суд вказав, що скасування державної реєстрації прав, які виникли з договору оренди, є неналежним та зайвим способом захисту.

Судом встановлено та визнається сторонами, що 20.11.2024 року Брусилівською селищною радою Житомирського району Житомирської області було прийнято оскаржуване рішення №2563 "Про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про договір оренди землі".

Як зазначено в даному рішенні, Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області вирішили "виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про договір оренди землі від 25.02.2020 року, укладений між Брусилівською селищною радою Житомирського району Житомирської області та громадянином ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 були передані в користування земельні ділянки, розташовані за межами населеного пункту села Биків Житомирського району Житомирської області, а саме земельні ділянки з:

кадастровим номером :05:000:0989 площею 171,4828 га;

кадастровим номером :05:000:0991 площею 60,9094 га ;

кадастровим номером :05:000:0990 - площею 99,5524 га ,

у зв`язку з визнанням на підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 18.03.2024 року №906/631/23 недійсним договору оренди землі від 25.02.2020, укладеного між Брусилівською селищною радою Житомирського району Житомирської області та громадянином ОСОБА_1 ".

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до правомірності вказаного рішення Вдповідача

Безспірно, відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а не на власний розсуд.

В Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. №7-рп/2009) прямо зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Одночасно суд враховує, що відповідно до положень частини першої статті 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист (частина перша статті 5 КАСУ

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено Відповідачем.

Відповідно до доводів Відповідача, наведених у відзиві на позов, оскаржуване рішення Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.11.2024 року №2563 "Про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про договір оренди землі" за своєю суттю є зверненням Відповідача, як власником земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності територіальної громади, до відповідного державного реєстратора зумовлене необхідністю відображення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей щодо визнання судовим рішенням недійсним договору оренди конкретних земельних ділянок від 25.02.2020, укладеного між Брусилівською селищною радою Житомирського району Житомирської області та громадянином ОСОБА_1 .

Вказане рішення Відповідача не є рішенням, в якому реалізовано ті чи інші владні публічно-владні управлінські функції, не є рішенням, який стосується прав або інтересів Позивача чи іншої визначеної в акті особи або осіб, не є рішенням, яке зобовязує Позивача чи іншої визначеної в акті особи або осіб вчинити певні дії.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що з`ясування правової заінтересованості Позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, яке оскаржується. Відсутність такої заінтересованості Позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення (постанови Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 522/3665/17, від 10.08.2020 у справі №522/1611/17, 31.03.2021 у справі №640/21611/19 та від 28.09.2021 у справі №802/350/17-а).

Позивач в позовній заяві не зазначає які права Позивача є порушеними внаслідок прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення. Позивач не зазначає яким чином оскаржувае рішення Відповідача позбавляє його можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково і яке саме.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) Позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

З огляду на предмет спору у даній справі суд зазначає про відсутність у спірних відносинах порушення прав Позивача оскаржуваним рішенням Відповідача.

Відсутність порушеного права є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

29.08.25