Справа № 522/17868/25
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 522/17868/25
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

18:17 год., м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

08.08.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Павлик І.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Бітова А.І.

Шляхтицького О.І

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

апелянта ОСОБА_1

представника апелянта Казнєвського В.О.

представника позивача Білоконь Н.О.

перекладача Нікішева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило затримати громадянку Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців до 06.02.2026 року з поміщенням до пункту тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.08.2025 року співробітниками ГВКР УСБУ в Одеській області спільно з співробітниками ГУДМС в Одеській області виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , та доставлено до ГУДМС в Одеській області особу, яка назвалася громадянкою Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . У цей же день, 06.08.2025 року о 13 год. 35 хв. відповідачку затримано, про що оформлено протокол про адміністративне затримання Серії №МОД 000320 відповідно до частини 2 статті 263 КУпАП, з метою встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення.

В результаті проведеної перевірки щодо законності перебування на території України встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою Таджикистану, прибула в Україну 06.08.2017 через КПП «Конотоп». В січні 2024 року відповідачка зверталась до ГУДМС із заявою про надання міжнародного захисту. Вказана заява була залишена без задоволення, у наданні відповідачці статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, відмовлено, а правомірність відповідного рішення органу міграційної служби підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили в адміністративній справі №420/37097/24.

На момент виявлення та затримання у громадянки Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні документи, які дають право перебувати на території України на законних підставах, а також дійсний паспортний документ, або документ, який дає право на виїзд з України, відповідачка не має постійно зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні.

З огляду на те, що відповідачкою порушено законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у відношенні відповідачки прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, міграційна служба у позові наполягає на застосуванні відносно відповідачки заходу затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2025 року адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задоволено.

Затримано громадянку Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 06.02.2026 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Допущено негайне виконання рішення суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з обґрунтованості адміністративного позову органу міграційної служби, адже відповідачка перебуває на території України нелегально, у тому числі за відсутності паспортного документа, який посвідчує її особу та громадянську належність, а також дає право на перетин державного кордону України.

В апеляційній скарзі громадянин ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянтка посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставин справи і помилково залишено поза увагою те, що позивачем не доведено наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідачка, стосовно якої прийнято рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання цього рішення. При цьому, відповідачка скористалася правом на звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, однак в результаті протиправної бездіяльності ГУДМС в Одеській області така заява не була вчасно зареєстрована та прийнята до розгляду. Повторне звернення за міжнародним захистом при наведенні нових обставин, за яких особа може зазнати переслідування у країні громадянської належності, лише свідчить про дотримання відповідачкою встановленої законом процедури, а отже характеризує її як законослухняну та спростовує твердження позивача про намір відповідачки переховуватись від органів влади в Україні, про намір ухилитися від виконання рішення про примусове видворення тощо.

Стверджує на тому, що судом першої інстанції також необґрунтовано проігноровано й ту обставину, що відповідачка має діючий паспортний документ, який перебуває на зберіганні в органі міграційної служби, відповідачка не притягувалась до кримінальної відповідальності, не здійснювала жодних дій, направлених проти суверенітету та територіальної цілісності України, поміщення відповідачки до пункту тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, не є доцільним та виправданим, призводить до розлучення з неповнолітніми дітьми та створює додаткове необґрунтоване навантаження на Державний бюджет.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 06.08.2025 співробітниками ГВКР УСБУ в Одеській області спільно з співробітниками ГУ ДМС в Одеській області виявлено за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 44, та доставлено до ГУ ДМС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Тараса Кузьміна, 33, особу, яка назвалася громадянкою Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1

06.08.2025 о 11 год. 40 хв. головним спеціалістом ГУДМСУ в Одеській області складено протокол ПР МОД №012180 про вчинення громадянкою Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 203 КУпАП.

Постановою ГУДМСУ в Одеській області від 06.08.2025 року відповідно до частини 2 статті 203 КУпАП, за порушення правил перебування на території України, а саме проживання без документів на право проживання в Україні, на громадянку Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн.

06.08.2025 о 13 год. 35 хв. головним спеціалістом ГУДМСУ в Одеській області складено протокол №МОД000320 за частиною 2 статті 263 КУпАП про адміністративне затримання громадянки Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для з`ясування обставин правопорушення.

Проведеною ГУДМСУ перевіркою встановлено, що громадянка Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула в Україну 06.08.2017 року через КПП «Конотоп». Під час перебування в Україні відповідачка тимчасово проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

У січні 2024 відповідачка зверталась до ГУ ДМС в Одеській області із заявою про надання міжнародного захисту. В якості причини звернення зазначала, у разі повернення до країни походження, існує ризик переслідувань, на підставі її політичних поглядів та релігійних переконань. Відповідачка є членом організації «Хізб ут-Тахрір аль-Ісламі», яка визнана терористичною організацією та заборонена у Таджикистані. Отже, існує ризик переслідування відповідачки у разі її повернення до Республіки Таджикистан по причинах, що підпадають під перелік підстав для надання статусу біженця або додаткового захисту згідно п. 1 ч. 1 статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, що потребують додаткового або тимчасового захисту».

Рішенням Державної міграційної служби України від 25.07.2024 №124-24 громадянці Таджикистану на установчі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Правомірність вказаного рішення органу міграційної служби встановлена судовим рішенням, яке 20.05.2025 року набрало законної сили в адміністративній справі №420/37097/24.

Ухвалами Верховного Суду від 01 липня 2025 року та від 04 серпня 2025 року касаційні скарги ОСОБА_1 в адміністративній справі №420/37097/24 повернуто особі, яка їх подала.

У зв`язку знаходженням відповідачки у процедурі розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, її було документовано Довідкою про звернення за захистом від 09.01.2024 року №014117, яка неодноразово продовжувалась, у тому числі у строк до 02.06.2025 року.

У Довідці про звернення за захистом №014117 станом на момент видачі довідки наявні відомості про неповнолітніх дітей відповідачки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також, згідно наявної в матеріалах справи розписки, Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМСУ в Одеській області отримало на зберігання від ОСОБА_1 паспортні документи, у тому числі паспорт № НОМЕР_1 .

06.08.2025 року ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 000511 про примусове видворення з України громадянки Таджикистану на установчі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення ГУ ДМС в Одеській області від 06.08.2025 року №000396 громадянка Таджикистану на установчі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщена до ДУ «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України», як така, що незаконно перебуває на території України, та з метою забезпечення рішення про примусове видворення за межі території України.

З огляду на перебування відповідачки на території України за відсутністю законних підстав, відсутність на момент виявлення у іноземця документів, що дають право виїзду за межі України, міграційна служба зазначає про наявність обставин для затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Частиною 1 статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

У частині 2 статті 289 КАС України передбачено, що заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіального органу чи підрозділу, органу охорони державного кордону, органу Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України про державний кордон або про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, до завершення процедури розгляду такої заяви.

Згідно частини 11 вказаної статті КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Ключовим у вирішенні питання про застосування таких заходів є наявність наступних обставин: рішення компетентного органу про примусове видворення іноземця, наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення; існування ризику втечі іноземця, а так само у разі відсутності в іноземця, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.

Правильно аналізуючи наведені норми законодавства, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідачка, починаючи з 2017 року перебуває на території України за відсутності законних (правових) підстав, у травні 2025 року судовим рішенням, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі, підтверджена правомірність рішення органу міграційної служби про відмову у визнанні відповідачки біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, строк дії Довідки про звернення за захистом у відношенні відповідачки завершився 02.06.2025 року.

Повідомлені відповідачкою обставини про повторне звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до частини 2 статті 289 КАС України не перешкоджає застосуванню заходів, передбачених статтею 289 цього Кодексу.

На момент виявлення відповідачки у серпні 2025 року в останньої був відсутній документ, що посвідчує її особу, підтверджує її громадянську належність до будь-якої держави, а також документ, що дає право перебувати на території України на законних підставах або право на перетин державного кордону України.

Однак, згідно дійсних обставин справи та як підтверджується позивачем, відповідачка має діючий паспортний документ № НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМСУ в Одеській області. Зазначене підтверджує наявність у органу міграційної служби на момент звернення з цим адміністративним позовом можливості ідентифікувати особу відповідачки.

Також, апеляційний суд враховує не наведення позивачем обґрунтувань та обставин, що підтверджують підстави вважати, що відповідачка, стосовно якої прийнято рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем не дотримано сукупність умов, передбачених статтею 289 КАС України, під час звернення з цим адміністративним позовом про примусове затримання відповідачки з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення її за межі території України.

У зв`язку з чим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем належним чином обґрунтовано адміністративний позов, підтверджено достатніми матеріалами наявність правових підстав для затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на шість місяців, як це передбачено частиною 11 статті 289 КАС України.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.08.2025 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.І. Бітов

О.І. Шляхтицький