Справа № 464/5390/25
Суддя: Сабара Л. В.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5390/25
пр.№ 2-а/464/71/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Бович Д.С.,

за участю: представника позивача Кінаша Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, поданим представником Кінаш Д.В., до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому просить постанову серії ЕГА №1823350 від 16.07.2025 скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП закрити, стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.07.2025 інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області Чемековим С.О. винесено постанову серії ЕГА №1823350, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Позивач не погоджується з вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 16.07.2025 о 20.40 год. перебувала біля житлового будинку №36А на вул. Зубрівська у м. Львові на дитячому майданчику у п`яному вигляді та з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова), чим ображала людську гідність та громадську мораль. Разом з тим, позивач стверджує, що інкримінованого їй правопорушення не вчиняла, алкоголь не вживала, під час спілкування з працівниками поліції була у тверезому стані. Більше того, в матеріалах постанови відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Зауважує, що працівник поліції, що складав оскаржувану постанову, допустив формальний підхід до розгляду справи, не збирав та не досліджував доказів, зокрема не встановив та не зафіксував будь-яких обставин щодо стану сп`яніння, їх ознак, перед початком розгляду справи не роз`яснив позивачу її права, не повідомив про початок розгляду справи, не ознайомив останню з матеріалами такої. За наведеного, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадженні у справі закриттю. Крім того, протиправними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягала у психологічному приниженні та втраті довірі до органів влади, порушенні відчуття справедливості та гідності, психоемоційному потрясінні, посиленні соціальної ізоляції, що позивач оцінює у 50 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на її користь.

13.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача Решетняк О.А., відповідно до якого просить відмовити у позові повністю у зв`язку з його безпідставністю. Заперечення обґрунтовує тим, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, що, зокрема, підтверджується даними відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, тобто належними та допустимими доказами з огляду на положення КУпАП. Інспектор УПП у Львівській області, розглядаючи справу та оголошуючи постанову, не вийшов за межі наданих йому повноважень, діяв в передбачений законом спосіб, а оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною. В частині вимоги позову про стягнення моральної шкоди, представник відповідача зазначає, що позовна заява не містить належного обґрунтування та доведення належними, допустимим та достатніми доказами фактів завдання позивачу будь-якої шкоди.

14.08.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, подана представником позивача Кінаш Д.В., згідно з якою не погоджується з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача Кінаш Д.В. в судовому засіданні позов підтримав, просив такий задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Решетняк О.А. в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила здійснювати розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1823350 від 16.07.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 16.07.2025 о 20.40 год. перебувала біля житлового будинку у м. Львові, вул. Зубрівська, 36а на дитячому майданчику у п`яному вигляді та з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова) чим ображала людську гідність та громадську мораль, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 178 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність серед іншого за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді. Громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-ІV).

Об`єктивна сторона інкримінованого діяння полягає у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі визначених ч. 1 ст. 178 КупАП. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Зокрема, як випливає із ст. 258 КУпАП, не визначено умов, за котрих протокол не складається при виявленні ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, разом з тим не заборонено у випадку, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

За відсутності таких обставини, вказаною нормою передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення закріплені у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015

Згідно з п. п. 3, 5, 8, 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Аналізуючи вищевказані норми, вбачається, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається з моменту вжиття уповноваженим суб`єктом поліцейського заходу, передбаченого ст. ст. 29, 30 Закону України «Про національну поліцію», при виявленні обставин, що містять ознаки адміністративного правопорушення, в межах котрих, відповідно до ст. ст. 254, 258 КУпАП, складається протокол про адміністративне правопорушення з подальшим його розглядом або виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

При досліджені доказів, судом встановлено наступне.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є громадянином України, її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , їй присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідно до копії постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1823350 від 16.07.2025, ОСОБА_1 перебувала біля житлового будинку у м. Львові, вул. Зубрівська, 36а на дитячому майданчику у п`яному вигляді та з явними ознаками алкогольного сп`яніння чим ображала людську гідність та громадську мораль.

Вказану постанову остання отримала засобами поштового зв`язку, що підтверджується номером відправлення, статусом відстеження такого.

Як вбачається із медичного висновку ЛКК № 16/26 від 04.02.2025, Довідки до Акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 372121 від 02.05.2023, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи та за станом здоров`я здатна до пересування за допомогою допоміжних засобів та сторонніх осіб.

З копій фотознімків встановлено, що автомобіль, р.н. НОМЕР_3 , припарковано на прибудинковій території паралельно до бордюру.

З відеоматеріалів, зафіксованих на бодікамери працівників патрульної поліції, встановлено, що такі прибули за викликом ОСОБА_1 з приводу порушення водієм транспортного засобу, д.н.з. НОМЕР_3 , правил паркування, визначених ПДР. При встановленні на місці події відсутності ознак порушення правил дорожнього руху та при з`ясуванні обставин здійснення виклику працівників поліції, поліцейськими у дворі на дитячому майданчику виявлено ОСОБА_1 , котра висловлювала обурення з приводу діяльності таких. При цьому, працівниками поліції біля останньої виявлено пляшку, на що неодноразово звернуто увагу ОСОБА_1 , котра не спростовувала таких зауважень, однак заперечувала факт вживання алкоголю та перебування у п`яному вигляді. Крім того, з пояснень осіб, які були присутніми на місці події, встановлено, що ОСОБА_1 постійно вживає алкогольні напої, після чого до усіх чіпляється. Таким чином, на місці події було складено постанову у справі.

Аналізуючи вищевказані докази, судом достовірно встановлено, що не заперечується позивачем, що 16.07.2025 ОСОБА_1 здійснила виклик працівників поліції та повідомила про порушення водієм автомобіля, д.н.з. НОМЕР_3 , правил паркування, що перешкоджає її праву на безперешкодне пересування. З метою перевірки повідомлення про правопорушення, працівники патрульної поліції прибули на місце події, а саме до прибудинкової території у м. Львів, вул. Зубрівка, 36А, виявили вищевказаний транспортний засіб, котрий, на їхню думку, був розташований на території без порушення ПДР, у зв`язку із чим обставини виклику не знайшли свого підтвердження. З метою з`ясування підстав та причин повідомлення правоохоронних органів про вчинення адміністративного правопорушення, останніми встановлено особу заявника ОСОБА_1 , котра перебувала на дитячому майданчику та продовжувала висловлювати обурення, однак уже з приводу обставин діяльності працівників патрульної поліції, про що скаржилася в телефонному режимі.

В подальшому, під час з`ясування обставин справи, поліцейськими було виявлено пляшку біля заявника, та, зважаючи на доводи осіб, що перебували поруч, беручи до уваги виклик в поліцію, що не знайшов підтвердження, скарги на протиправність працівників правоохоронної системи, котрі нібито останню залякують, висловили припущення з приводу перебування позивача у п`яному вигляді. У зв`язку із чим було винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу, що працівники поліції, озвучивши фактичні обставини про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, отримали заперечення останньої з даного приводу, що створило безумовну підставу для складення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів в порядку, визначеному ст. ст. 251, 252 КУпАП.

У зв`язку із чим, суд приходить до переконання, що інспектором 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП у Львівській області Чемековим С.О. не було дотримано вимог ст. 258 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а тому постанова підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право після скасування рішення суб`єкта владних повноважень надіслати справу на новий розгляд або закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі; 10) проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на вищевикладене, суд, при вирішенні вказаної справи, зважує на те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, котра оскаржується, є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом (посадовою особою), на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Приписами ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на це, при вирішенні питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення чи надіслання справи на новий розгляд суд зважає на наступне.

Зокрема, суд не може погодитися із ствердженнями сторони позивача, що відсутність результатів огляду особи на стан алкогольного сп`яніння виключає наявність ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, через відсутність обов`язкової ознаки стану п`яного вигляду, виходячи з такого.

Як зазначалося вище судом, особа підлягає адміністративній відповідальності оспорюваною нормою за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Тобто законодавець визначив, що особа має перебувати у п`яному вигляді, а не в стані алкогольного сп`яніння.

В цій частині, під появою в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Таким чином, виявивши ОСОБА_1 на дитячому майданчику, котра повідомила поліцію про обставини адміністративного правопорушення щодо водія автомобіля, що не знайшли свого підтвердження, та могли бути оцінені працівниками поліції як неправдивий виклик, беручи до уваги те, що остання в подальшому оскаржувала їхню діяльність, наявність пляшки біля останньої, працівники патрульної поліції мали обґрунтовані підстави вважати що в діях останньої наявне нав`язливе ставлення до представників держави та громадян, пов`язане із п`яним виглядом, що могло бути підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснення в особи, свідків, вилучення речових доказів, тощо.

Крім того, здійснення виклику до органів поліції, не може бути безумовною підставою для нераегування працівниками поліції на дії, котрі можуть мати ознаки іншого складу адміністративного правопорушення за результатами його виявлення, у зв`язку із чим доводи сторони позивача в цій частині не заслуговують на увагу.

Одночасно, суд звертає увагу, що згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи підлягає особа адміністративній відповідальності, зокрема, виду та мірі з урахуванням обставин справи та особі винного.

Як вбачається із санкції ч. 1 ст. 178 КУпАП щодо особи, котра вчинили адміністративне правопорушення, може бути застосоване одне із альтернативних стягнень у вигляді попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач притягнута до найбільш суворого виду та міри стягнення, однак обставини застосування такого стягнення не зазначені у постанові.

Таким чином, беручи до уваги, що працівником патрульної поліції при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення допущено обставини недотримання положень ст.258 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, а при розгляді справи судом не встановлено достовірних доказів про відсутність події чи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, чи інших обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, оскільки позивачем не спростовано жодним чином дані зафіксовані на бодікамери правоохоронців, суд приходить до переконання про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд.

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то в цій частині, з урахуванням положень ст. 23 ЦК України, суд бере до уваги, що за результатами розгляду позовної заяви не встановлено обставин безпідставного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що може розцінюватися як протиправне, відсутність доказів, що підтверджують душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, приниження честі та гідності фізичної особи, у зв`язку із чим позов в цій частині до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Постанову серії ЕГА №1823350 від 16.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 178 КУпАП скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Львівській області.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, .

Головуюча Сабара Л.В.