Справа № 420/35850/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

21.12.2023 року до суду надійшов адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Херсонській області, які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошової компенсації за невикористані 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік та невикористані 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму грошової компенсації за невикористані 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік та невикористані 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції.

II. Позиція сторін.

На обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 24.01.2023 р. № 18о/с був звільнений з поліції згідно з п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням, проте на день звільнення йому не була виплачена грошова компенсація за невикористану частину відпусток, а саме за 2022 рік 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки, за 2021 рік 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки.

На заяву позивача про здійснення грошової виплати за невикористану частину відпусток, відповідач листом від 19.12.2023 р. повідомив представника позивача, що ГУНП передислоковано у безпечне місце, а за грошову компенсацію за невикористані відпустки за 2021 та 2022 роки лише повідомлено, що це робиться відповідно до закону. Оскільки відповідачем протиправно не здійснено виплату грошової компенсації за невикористані дні відпусток, позивач звернувся до суду з даним позовом.

04.01.2024 р. судом зареєстровано від відповідача відзив на позовну заяву, яким заперечує проти її задоволення, вказуючи на те, що відповідно до вимог Закону №580-VIII та Порядку №260, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року. Так, в наказі про звільнення ОСОБА_1 від 24.01.2023 № 18 о/с кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку зазначено не було, оскільки позивач звільнився зі служби в поліції 25.01.2023 року, тобто не повний місяць служби, відпустка за 2023 рік не надавалась, отже нарахування та виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку не проводились. При цьому, вважає безпідставними посилання позивача на положення КЗпП України та Закон України «Про відпустки», оскільки за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, які діяли на момент звільнення позивача зі служби, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Корой С.В. від 26.12.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 р. було призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024 року справу передано на розгляд судді Дубровній В.А.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року дану справу прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника ГУ НП в Херсонській області про залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Позивач - підполковник поліції ОСОБА_1 , начальник відділу захисту інтересів суспільства і держави, згідно з наказом ГУ НП в Херсонській області від 24.01.2023 р. № 18о/с, звільнений з 25.01.2023 р. зі служби в поліції згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням. ( а.с. 11 зв.)

Відповідно до Повідомлення ГУ НП в Херсонській області № 14 від 25.01.2023 року ОСОБА_1 було повідомлено, що у зв`язку зі звільненням 25.01.2023 йому нараховано та буде виплачено після надходження фінансування такі складові, як посадовий оклад (AT), оклад за спеціальним званням (AT), надбавку за стаж служби (AT), надбавка за специфічні умови проходження служби (AT), премія щомісячна (AT).

Одноразова грошова допомога при звільненні у сумі 317 277,61 гри. буде виплачена після надходження фінансування, після відрахування податків та зборів.

Додаткова винагорода, згідно Постанови КМУ від 28.02.2022 №168, буде нарахована та виплачена за розрахунковий період (02.12.2022-25.01.2023) після видання наказу ГУНП в Херсонській області про затвердження списків на виплату додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану. ( а.с. 11)

13.04.2023 р. ГУНП в Херсонській області листом за № 999/01/10-2023 повідомило представника позивача, поміж іншого про те, що за наявною в ГУНП в Херсонській області інформацією, ОСОБА_1 за 2022 рік невикористано 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки. За 2021 рік невикористано 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки. Відповідно до частини дев`ятої статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. Згідно з частиною десятою статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції 25.01.2023 (неповний місяць), відпустка за 2023 рік не надавалась, відповідно нарахування та виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку не проводились. ( а.с. 10 зв.)

Вважаючи порушеним своє право на отримання компенсації за невикористані дні відпусток за 2021-2022 роки при звільненні зі служби в поліції, позивач звернувся з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державні гарантії права на відпустки працівників, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлює Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996р. № 504/96-ВР ( далі Закон № 504/96-ВР).

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види щорічних відпусток: основна відпустка (ст.6), додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (ст.7); додаткова відпустка за особливий характер праці (ст.8); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

За приписами ч.1 ст.24 Закону №504/96-ВР, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Зміст ч.1 статті 24 Закону №504/96-ВР, кореспондується з ч.1 ст.83 КЗпП України, відповідно до якої у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 р., в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (в подальшому - Закон № 580-VIII), зокрема,

- поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі не використані під час проходження служби дні, у тому числі, щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського. ( абзац перший частини десятої статті 93 Закону № 580-VIII);

- порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. ( частина друга статті 94 Закону №580-VIII)

Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, в редакції чинній на момент вирішення спірних правовідносин ( далі - Порядок № 260), яким передбачено, зокрема

- за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. ( абзац 7 пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260)

- виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення (абзац 8 пункт 8 розділу ІІІ Порядку №260).

VI. Оцінка суду.

З аналізу наведених вище положень законодавства у відповідній сфері правовідносин вбачається, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він вже отримав в попередньому календарному році. Водночас, працівнику надано право використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається також і в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, оскільки це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України, їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки, згідно з положеннями ч.1 ст.24 Закону №504/96-ВР та ч.1 ст.83 КЗпП України, оскільки відсутнє правове регулювання виплати компенсації за всі використані ними дні відпустки за попередні роки у спеціальних нормативно-правових актах, а саме в Законі №580-VIII та Порядку № 260.

Відповідний правовий підхід узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 19.01.2021р. у справі №160/10875/19, від 23.09.2021р. у справі №520/12296/2020, від 30.11.2022р. у справі №640/85/20, від 20.07.2023р. у справі №200/18480/21.

З огляду на вказане, довід відповідача щодо безпідставності застосування до спірних правовідносин положень КЗпП України та Закон України «Про відпустки» спростовується вищевказаним висновком суду та висновками Верховного Суду.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, наказом ГУНП в Херсонській області № 18 о/с від 24.01.2023 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

При цьому, відповідач не заперечує, що ОСОБА_1 за 2022 рік невикористано 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки. За 2021 рік невикористано 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки.

Отже, позивач, як поліцейський, мав гарантоване право на відпустку у спірні роки, що не були використані ним.

Зазначене, у свою чергу, виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними у році звільнення позивача зі служби в поліції та не можуть бути залишені без розрахунку, оскільки це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Отже, суд вважає помилковою позицією позивача, що у даних спірних правовідносинах мали місце "протиправні дії", адже не нарахування та не виплата грошової компенсації за невикористані дні відпусток є саме протиправною бездіяльністю відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що в межах даних спірних правовідносин, відповідачем допущена протиправна бездіяльність у нарахуванні та виплаті позивачу грошової компенсації за невикористані 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік та невикористані 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік, а тому з метою відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму грошової компенсації за невикористані 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік та невикористані 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік.

При цьому, суд вважає вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток «виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції» таким, що заявлені на майбутнє.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих вимог слід відмовити як передчасних.

Крім того, суд вказує, що у даній справі ключовим правовим питанням щодо якого фактично виник спір, є право позивача на грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток за минулі роки, а відтак питання щодо порядку її обчислення є похідними.

При цьому, на час звернення позивача у цій справі до суду спору щодо порядку обчислення вказаної компенсації не існувало.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог .

VIII. Розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору розподіл судових витрат згідно статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошової компенсації за невикористані 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік та невикористані 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік;

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму грошової компенсації за невикористані 16 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік та невикористані 15 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна