Справа № 607/14387/25
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2025 Справа №607/14387/25 Провадження №2-а/607/607/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Гайдук М.В.

розглянувшив порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , в інтересах

якого діє представник адвокат Гаврищук Віктор Валерійович,

до: ГУНП у Вінницькій області

про: визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов адміністративний позовОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Гаврищук В.В., до ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5063691 від 25.06.2025 року та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою поліцейського офіцера громади Відділу поліції №5 (м. Немирів) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Дробахи І.П. серії ЕНА № 5063691 від 25.06.2025 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до даної постанови 25 червня 2025 року о 09:17:07 год. в селищі Вороновиця Вінницького району Вінницької області по вул. Козацький шлях (Леніна) громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , буксирував причіп, державний номерний знак НОМЕР_2 , у якому не працювали зовнішні світлові прилади, чим порушив вимоги п. 31.1 ПДР України. Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною без належних доказів вчинення ним правопорушення, а тому просить її скасувати та провадження у справі закрити. Крім того пояснив, що перед початком руху він перевірив технічний стан транспортного засобу і всі зовнішні світлові прилади були робочими, до зупинки він не знав про те, що якийсь із світлових приладів не працює. Також звернув увагу на те, що при викладенні суті правопорушення не зазначено який саме прилад не працював, тому неможливо встановити чи є цей прилад світловий чи будь-який інший.

Представником відповідача ГУНП у Вінницькій області Орленко В.В. подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує щодо поданого ОСОБА_1 позову та зазначає, що останнього правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки він 25 червня 2025 року о 09:17:07 год. в селищі Вороновиця, вул. Козацький шлях (Леніна), керуючи транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , буксирував причіп, державний номерний знак НОМЕР_2 , у якому не працювали зовнішні світлові прилади. Вказав, що оскаржувана постанова була винесена відносно ОСОБА_1 правомірно у відповідності до об`єктивних обставин справи за порушення позивачем Правил дорожнього руху, що підтверджується долученим до відзиву відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гаврищук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві, та просять оскаржувану постанову скасувати.

Представник відповідача ГУНП у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив.

За наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши думку позивача та його представника, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5063691 від 25.06.2025 року, гр. ОСОБА_1 25 червня 2025 року о 09:17:07 год. в селищі Вороновиця Вінницького району Вінницької області по вул. Козацький шлях (Леніна), керуючи транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , буксирував причіп, державний номерний знак НОМЕР_2 , у якому не працювали зовнішні світлові прилади, чим порушив вимоги п. 31.1 ПДР України.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Крім того відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до вимог п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З вказаного слідує, що адміністративна відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів в темну пори доби, а також за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Як вбачається із часу вчинення правопорушення, а саме 25.06.2025 р. о 09.17 год., а також долученого відеозапису події відбувались у світлу пору доби.

Крім того відповідно до п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, в тому числі щодо зовнішніх світлових приладів:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Таким чином зазначеним пунктом Правил дорожнього руху окреслено вичерпний перелік технічних несправностей і невідповідностей світлових приладів транспортних засобів, за наявності яких забороняється експлуатація транспортного засобу.

Згідно положень ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до п. «а» ч. 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається як порушення вимог Конвенції.

Разом з тим у оскаржуваній позивачем постанові неповно викладено суть адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, адже як ознаку складу адміністративного правопорушення вказано лише, що на причепі, який буксирував ОСОБА_1 , не працювали зовнішні світлові прилади. Водночас не зазначено які саме із зовнішніх світлових приладів не працювали, а також не вказано жодну з передбачених ПДР України технічних несправностей чи невідповідностей вимогам щодо зовнішніх світлових приладів, з урахуваннях яких забороняється експлуатація транспортних засобів.

Окрім того матеріали справи не містять жодних доказів такої несправності, в тому числі і наданий разом із відзивом на позовну заяву компакт-диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Зокрема, з дослідженого судом відеозапису, наданого відповідачем, достеменно вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та буксирував причеп, однак даним відеозаписом не зафіксовано будь-яких несправностей зовнішніх світлових приладів даного причепа.

Таким чином зазначений відеозапис не може бути врахований судом як належний доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Інших доказів, які б могли бути визнані судом належними та допустимими на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення суду не надано.

Крім того згідно п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Заборона подальшого руху транспортного засобу передбачена у пункті 31.6 ПДР України, у тому разі, якщо:

а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю;

б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;

в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма;

г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.

Як вбачається із адміністративного позову, ОСОБА_1 повідомив, що перед початком руху він перевірив технічний стан транспортного засобу і всі зовнішні світлові прилади були робочими. Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, знаючи про те, що на причепі, який він буксирував, не працювали зовнішні світлові прилади, тобто відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 умисно вчинив вказане порушення.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. При цьому суд керується положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Крім того суд вважає, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі ст. ст. 9, 122, 251, 268, 278, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 247, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Гаврищук Віктор Валерійович, до ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5063691 від 25.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 29 серпня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Гаврищук Віктор Валерійович, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ГУНП у Вінницькій області, , місцезнаходження вул. Театральна, 10, м. Вінниця.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо