Справа № 607/13202/25
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025 Справа №607/13202/25 Провадження №2-а/607/571/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дуди О.О.

за участю секретаря судового засідання Багрій І.І.

представника позивача Алексенка С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

21.06.2025 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ТЕ №00178603 від 23.05.2025 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680грн.

Також просить поновити строк на оскарження вказаної постанови, оскільки її копію отримав 13.06.2025 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 05 травня 2025 року на лобовому склі його автомобіля SКОДА, д.н.з. НОМЕР_1 , він виявив повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ТЕ №00178603. В даному Повідомленні зазначалося, що ніби то він по вул. Білецька 1 у м. Тернопіль порушив правила зупинки, стоянки, паркування, а саме п. 15.9 (г) ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП. Також, у даному повідомленні було вказано, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності буде надіслано в порядку ст. 279-1 КУпАП за місцем реєстрації власника транспортного засобу.

Оскільки дана постанова на його поштову адресу так і не надходила, він, 06.06.2025 надіслав на адресу Відповідача заяву про надання мені Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія ТЕ №00178603, шляхом надіслання на його поштову адресу.

13 червня 2025 року він, у поштовому відділенні, отримав листа з Постановою серія ТЕ №00178603 від 23.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вказану постанову вважає незаконною і такою, що підлягає до скасування з наступних підстав.

В оскаржуваній Постанові зазначається, що 23 травня 2025 року спеціалістом - інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Гаврачинським М.М. прийнята постанова серії TE №00178603, якою до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП, а саме 05.05.2025 року о 10-13год. за адресою вул. Білецька, 1 водій транспортного засобу марки SКОДА, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на пішохідних переходах, а саме зупинка ближче 10 метрів від пішохідних переходів з обох боків, крім випадків надання переваги в русі (п.15.9 (г) ПДР), створено перешкоду дорожньому руху, загрозу безпеці руху, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Із зазначеною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена за відсутності доказів створення його автомобілем перешкод у дорожньому руху чи загрози безпеки руху,

Так, 05.05.2025 він, разом з дружиною, яка була за кермом його автомобіля марки SKODА, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та за медичними показаннями не придатний до керування автомобілем, під`їхали до будівлі Головного Управління ДПС у Тернопільській області по вул. Білецька 1 у м. Тернопіль, Проїхавши по дорозі ними було виявлено, що біля вказаної державної будівлі відсутні місця для паркування для осіб з інвалідністю.

Згідно з чинним законодавством, паркувальні майданчики біля житлових комплексів, ТРЦ, офісів, державних та приватних установ мають передбачати не менше 10% місць (але не менше одного) для людей з інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", у власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Кількість таких місць становить не менше 10% від загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше 1 місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Вказані вимоги встановлені в державних будівельних нормах щодо обов`язкового створення безбар`єрного простору в Україні для маломобільних груп населення - ДБНВ.2.2-40:2018 "Будинки та споруди. Інклюзивність будівель та споруд. Основні положення", що набрали чинності з 1 квітня 2019 року. Зокрема, у вказаних ДБН встановлено, що: 1)ширина зони для паркування автомобіля особина з інвалідністю повинна бути не менше 3,5м; 2) розміри паркувальних місць, які розташовані паралельно до бордюру, обов`язково повинні забезпечувати доступ до задньої частини автомобіля, щоб використовувати пандус або підйомний пристрій,; 3) ці паркомісця повинні бути розміщені не далі ніж 50м. від доступного для осіб з інвалідністю входу до будинку, при житлових будинках - не далі 100м.

Таким чином, не виявивши жодного обладнаного паркомісця для людей з інвалідністю, вони змушені були припаркувати автомобіль у найближчому до входу в будинок вільному місці, яке було з правої сторони дороги позаду інших припаркованих автомобілів та неподалік пішохідного переходу. Свій автомобіль вони припаркували так, щоб він не створював жодних перешкод в русі як інших транспортних засобів так і пішоходів

В свою чергу, працівник відповідача Гаврачинський М.М. незважаючи на наявність попереджувальних з переду та ззаду автомобіля розпізнавальних табличок, що даним автомобілем керує інвалід, та розуміючи, що всупереч вимогам державних будівельних норму даному місці не було обладнано паркомісць для людей з інвалідністю, виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також, інспектор з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Гаврачинський М.М., в порушення вимог ст.ст.277, 279-1 КУпАП, при виявленні ще 05.05.2025 нібито порушення мною ч. 3 ст. 122 КУпАП та встановивши особу позивача у відповідності до ч.1 ст.14-2 КУПАП, не розглянув відразу на місці щодо позивача справи про адміністративне правопорушення та не розмістив на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а надіслав оскаржувану постанову на мою адресу лише після звернення позивача про її витребування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, шо в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме Відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Згідно п.15.9 «г» ПДР України забороняється зупинка на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачаються, що дії позивача відповідачем кваліфіковано за ч. 3 ст. 122 КУпАП, і в межах санкції вказаної статті накладено адміністративне стягнення.

При цьому викладені в тексті постанови про притягнення до адміністративної відповідальності обставини та суть адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності, не відповідають диспозиції ч. 3 ст. 122 КУпАП, а підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, адже у постанові не зазначено, яким чином стоянка його автомобіля створила перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Тобто дії позивача, які описані в оскаржуваній постанові, неправильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 122 КУпАП

Таким чином, в порушення вимог ч. 4 ст. 279-1, ч, З ст. 283 КУпАП суть правопорушення, викладена у постанові про накладення адміністративного стягнення, не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 122 КУпАП, адже не доведено, що внаслідок порушення позивачем правил зупинки, передбачених п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, було створено перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представником відповідача подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що постанова є законною обґрунтованою та об`єктивною.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, позивачем отримано оскаржувану постанову 13.06.2025 року та він звернувся до суду із вказаним позовом 21.06.2025 року, суд вважає, що строк звернення до суду пропущено позивачем з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) від 23.05.2025 року серії TE №00178603, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680грн. Згідно з постановою, 05.05.2025 року о 10-13год. за адресою вул. Білецька, 1, водій транспортного засобу марки SКОDА FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на пішохідних переходах, а саме зупинка ближче 10 метрів від пішохідних переходів з обох боків, крім випадків надання переваги в русі (п.15.9 (г) ПДР), створено перешкоду дорожньому руху, загрозу безпеці руху, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст.55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому слід зазначити про те, що у відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №660/575/16-а від 31.01.2018.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідно до довідки №28/1 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією щодо визначення медичних показань для забезпечення інваліда автомобілем з ручним керуванням та коляскою з електроприводом серії 12 ААА №018663, виданої Тернопільським обласним центром медико-соціальної експертизи (дата огляду - 28.10.2020 року), ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю другої групи, не придатний до керування автомобілем, є медичні показання на забезпечення автомобілем.

Відповідачем не спростовано доводи позивача, викладені у позовній заяві, про те, що позивач 05.05.2025 року не керував автомобілем марки SKODА, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи та за медичними показаннями не придатний до керування автомобілем. Надані ж відповідачем фотографії вказаного автомобіля не містять інформації про водія, який керував цим автомобілем 05.05.2025 року у м.Тернопіль по вул. Білецькій, 1.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності спірною постановою, не підтверджується належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись статтями 55, 62 Конституції України, статтями 7, 9, 72-77, 139, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) від 23.05.2025 року серії TE №00178603, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680грн. - скасувати та закрити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, вул. Коновальця, 8, м. Тернопіль, 46000, ; адреса електронної пошти: .

Головуючий суддяО. О. Дуда