Справа № 520/1671/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

28 серпня 2025 року справа № 520/1671/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва Ольга Вікторівна, розглянувши у письмовому провадженні адміністративного справу

за позовною заявою Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах Головного управління Державної служби України з надзвичайних

ситуацій України у Харківській області

до Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод «ФЕД»

про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Харківська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил і інтересах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Харківській області (далі по тексту - позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» (далі по тексту - відповідач), в якій просить зобов`язати відповідача привести у стан готовності захисну споруду цивільного захисту №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130, які знаходяться за адресою: вулиця Сумська, 132, місто Харків з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.07.2018 № 579, а саме:

- пункт 93, сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130, захисні споруди забезпечити утримувати та експлуатували у стані, що дозволяє провести її готовність до використання за призначенням у визначені законодавством термін, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579;

- пункт 94, сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130, таблички позначених захисних та покажчиків маршруту до них забезпечити у відповідності до додатку 1 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту. У нічний час забезпечити таблички позначення захисної споруди і входи освітлення та дублювати світловими покажчиками;

- пункт 95, сховища №№ 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130, забезпечити захисну споруду первинними засобами пожежогасіння, пожежною автоматикою і сигналізацію відповідного до вимог Правил пожежної безпеки в України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417. Місця розташування первинних засобів пожежогасіння, план евакуації із захисної споруди позначити та забезпечити освітлюванням;

- пункт 96, сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76129, 76130, захисну споруду її комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєдіяльності забезпечити утримання в належному технічному стані, утримання та експлуатацію обладнання здійснювати згідно з вимогами і рекомендацією, визначеними технічною документацією на них, а також відповідальними нормами і правилами;

- пункт 97, сховище № 76125 захисну споруду захистити від підтоплення і затоплення ґрунтовками, поверховими, технологічними та стічними водами;

- пункт 98, сховища №№ 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130, експлуатацію та утримання електрообладнання захисної споруди здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства у сфері улаштування електроустановок. Усі розетки, установлені в спорудах фонду захисних споруд обладнати трафаретними позначеннями: «Радіо», «Телефон», « 220-В» на стіні або у вигляді табличок. Не допускати використання світильників із незахищеними лампами розжарювання, сховище №№ 76129,76121 не опускати улаштування розеток та вимикачів на горючій основі. Здійснювати з`єднанням, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою оперсування, зварювання, паяння або затискачів;

- пункт 99, сховища №№ 76124, 76126, 76129, 76130 системи водопостачання і каналізації захисної споруди забезпечити до утримання у справном стані, захистити від корозії;

- пункт 100 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 забезпечити наявність як мінімум двох комплектів ключів від захисної споруди (зберігання в опечатаному вигляді) зберігається у структурному підрозділі балансоутримувача, що працює в цілодобовому режимі (місцезнаходження і телефон цією посадової зазначити на вхідних таблицях);

- пункт 101 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 забезпечити перевірку справності противибухових пристроїв, надійність їхнього кріплення, не змащуються металеві частини інгібованим мастилом, сховища №№ 76121, забезпечити наявність противибухових пристроїв;

- пункт 102 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 захисно-герметичні і герметичні двері в період невикористання захисної споруди за призначенням утримувати у відкритому стані. Всі двері промаркувати і пронумерувати. Сховище № 76121 забезпечити наявність захисно-герметичних дверей;

- пункт 103 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 обслуговування і ремонт захисних пристроїв здійснити відповідно до порядку та рекомендації технічної документації заводу-виробника або згідно додатків 2-3 до Вимог. Сховище № 76121 забезпечити наявність захисних пристроїв;

- пункт 104 сховище № 76124 під час утримання та експлуатації сховища забезпечити його температурно-вологісний режим, який запобігає утворенню в захисній споруді конденсату;

- пункт 105 сховище № 76125 гідроізоляція, дренаж і вимощення по перемитру захисної споруди, а також водостічної труби мають утримуватися у справному стані і надійно захищати захисну споруду від негативного впливу атмосферних опадів, поверхневих і ґрунтовних вод. Обов`язково влаштування лотків для відведення води від водостічних труб. У разі виявлення замокання будівельних конструкцій, підтоплення або затоплення окремих частин захисної споруди необхідно вживати заходів щодо відновлення гідроізоляційних властивостей захисної споруди. Недоліки, виявленні під час перевірки стану гідроізоляції, підлягають терміновому виконанню;

- пункт 106 сховище № 76125 не забезпечується термінове відкачування води (підтоплення евакуаційного виходу північної сторони);

- пункт 107 сховища №№ 76124, 76125, 76128 не забезпечено герметичність з`єднаних повітроводів;

- пункт 108 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 не проведена контрольна перевірки ФП, не вирішується питання щодо заміни або проводження терміну придатності ФП;

- пункт 109 сховища №№ 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 проти вибухові пристрої установленні на системах вентиляції не обслуговуються. Пружини та осіб лопатей, інші металеві рухому частини таких пристроїв двічі на рік не змащуються інгібованим мастилом;

- пункт 110 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 баки для питаної води не обладнані покажчиками води, не проводяться їх обстеження та ремонт, не забезпечують нормативну якість води згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.05.2010 № 400, зареєстрованих у міністерстві юстиції України від 01.07.2010 № 452/17747;

- пункт 111 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 відсутні результати лабораторних досліджень якості питної води, що здійснюються в терміни і порядку визначенні Санітарними нормами та ДПСУ 7525 2014 «Вода питна. Вимоги та методи контролювання якості»;

- пункт 12 сховища №№ 76124, 76126, 76128, 76129, 76130 не працюють водонапірна і каналізаційна мережа, сховища №№76121, 76124, 76125, 7612. 76127 відсутні фекальні баки;

- пункт 113 сховища №№ 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 не проведена перевірка на герметичність, справність та працездатність обладнання захисно-герметичних пристроїв сховища. Не перевіряється не рідше одного разу на рік справність систем вентиляції, противибухових пристроїв, систем водопостачання, каналізації і опалення. ФП не перевіряються не рідше одного разу на рік;

- пункт 114 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 не проведена перевірка герметичність сховища, не оформлена довідка про перевірку герметичності сховища згідно з додатками № 6 до Вимог. (Підтверджуються фактичною наявністю порушень, відсутність документів);

- пункт 115 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 не проведена перевірка справності систем вентиляції, перевірку стану справності вентиляторів припливних і витяжних систем, ФП. РУ, ПК герметичних з єднання повітрозабірних і витяжних каналів, противобуховіх пристроїв;

- пункт 116 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 не проведенні огляди и контрольні перевірки ФП. Результати оглядів і контрольних перевірко якості стану ФП не внесені у формуляри фільтровентиляційних агрегатів, а також у таблицю контролю якості ФП;

- пункт 117 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 форма плану приведення захисної споруди у готовність до використання не відповідає вимогам додатку 14 до Вимог (підтверджуються фактичною наявність порушень, відсутність документів);

- пункт 118 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 не створенні формування (ланки або групи), не призначенні відповідальні особи, які призначаються для обслуговування захисних споруд у період використання їх за призначенням, а також для здійснення експлуатації та перевірок інженерно-технічного обладнання;

- пункт 119 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 для ремонту будівельних конструкцій спеціального обладнання захисної споруди не передбачено проведення поточних і капітальних ремонтів;

- пункт 120 сховища №№ 76124, 76125 не проведено терміновий ремонт приміщення, які підпали під дію вологи або агресивного середовища;

- пункт 121 сховища № 76121, забезпечити наявність спеціального обладнання, сховища №№ 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 періодичність проведення технічного обслуговування спеціального обладнання захисної споруди не здійсненна згідно з вимогами додатку 17 Вимогами (Підтверджується фактичною наявність порушень, відсутність документів);

- пункт 122 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 балансоутримувачем не забезпечено ведення документації захисної споруди, у якій відображається відомості про терміни і результати проведення оглядів, обстеження та випробувань, проведених технічних обслуговувань, поточних та капітальних ремонтів;

- пункт 123 сховища №№ 76121, 76124, 76125, 76126, 76127, 76128, 76129, 76130 захисна споруда не укомплектована необхідним майном на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди згідно з додатками 20 до Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту. Захисна споруда не укомплектована лікарським засобами згідно з Переліком лікарських засобів та медичних виробів для укомплектування запасів медичного майна у захисних спорудах наведених в додатку 21 до Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначив, що у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог законодавства у сфері обороноздатності держави, згідно з актом оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту, указані споруди перебувають у неналежному стані, що є порушенням установлених державою гарантій забезпечення захисту мирного населення. Позивач вказує, що органом ДСНС попередньо вже вживалися відповідні заходи впливу до відповідача шляхом оформлення припису, однак після проведення повторного огляду інспекторським складом виявлено ряд неусунутих відповідачем порушень і недоліків під час експлуатації та обслуговуванні укриття, що свідчить про невиконання відповідачем обов`язку щодо належного утримання захисної споруди. Посилаючись на те, що орган ДСНС з відповідним позовом до суду не звертався, прокурор вважає, що наразі є підстави для звернення органу прокуратури із цим позовом в інтересах держави в особі органу ДСНС у силу положень статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Зоркіній Юлії Володимирівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що підприємством вчиняються заходи щодо приведення у відповідність вказаних вимог.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням касаційної інстанції у справі № 260/4199/22.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого повторного розподілу судової справи між суддями 06.08.2024 справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівна у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у даній справі позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Харківській області до Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод «ФЕД» про зобов`язання вчинити певні дії - прийняти до розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду поновлено провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка серед іншого, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Отже, прокурор у визначених законом випадках наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів держави або конкретної особи шляхом звернення до суду з позовом, якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Виключними випадками, за умови настання яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття інтерес держави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, згідно з яким інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Системно аналізуючи наведене правове регулювання, суд вважає, що стаття 53 Кодексу адміністративного судочинства України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.

Приписами пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі по тексту - Закон України «Про прокуратуру») визначено, що на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із частиною 3 статті 23 указаного Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Системний аналіз положень частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд наголошує, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, зокрема, замінює відповідного суб`єкта владних повноважень в судовому провадженні у разі, якщо той всупереч закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.07.2018 у справі № 822/1169/17, від 13.05.2021 у справі № 806/1001/17 та Великою Палатою Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Суд звертає увагу, що у позовній заяві право на звернення до суду з даною позовною заявою прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил обґрунтовує бездіяльністю ГУ ДСНС у Харківській області, яка полягає у невжитті уповноваженим органом належних заходів щодо зобов`язання балансоутримувача привести у стан готовності протирадіаційного укриття.

Отже, у позовній заяві прокурор зазначив, що суб`єктом владних повноважень, який мав би бути позивачем у цій справі, є ГУ ДСНС у Харківській області. Але, з огляду на його бездіяльність, інтереси держави ним не захищаються, у зв`язку із чим саме прокурор звертається з цим позовом до суду.

З матеріалів справи встановлено, що провадження у цій справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 260/4199/22. У вказаній справі Верховний Суд ухвалою від 25.01.2024 передав справу з ідентичними предметом спору, позовними вимогами на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

При цьому підставою для передачі суд визначив необхідність формування єдиної правозастосовчої практики з означеного питання, оскільки колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав та судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по-різному застосовують норми статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 23 Закону України № 1697-VII у частині повноважень прокурора щодо захисту інтересів держави шляхом реалізації права на звернення в особі суб`єкта владних повноважень до суду із позовом.

Зокрема, суд послався на те, що у справах № 160/11353/22, № 160/8894/22, № 160/14651/22, № 560/10319/22, № 320/3128/23, № 620/8815/22, № 620/6785/22, № 260/4120/22, № 260/4199/22, № 260/4044/22 суди дійшли висновку про відсутність у прокурора права на звернення до суду із позовом в особі територіального органу ДСНС України про зобов`язання суб`єкта (балансоутримувача) привести захисну споруду цивільного захисту (сховище) у належний стан, придатний для використання за цільовим призначенням (готовність до укриття населення). Протилежних висновків дійшли суди попередніх інстанцій у справах № 280/1532/23, № 240/24144/22, № 600/809/23-а, № 560/9769/22, № 420/6185/22 та інші.

Однак ухвалою від 20.06.2024 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду повернула відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вказану адміністративну справу для розгляду з мотивів порушення процедури передачі справи для розгляду.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище.

Таким чином, при вирішенні цієї справи суд виходить з останніх за часом правових позицій Верховного Суду.

Релевантна правова позиція Верховного Суду у подібних справах вказує на відсутність у прокурора права на звернення з подібними вимогами. Такі висновки, зокрема, застосовані у постановах Верховного Суду від 14.11.2024 у справі № 160/14510/22 та від 06.12.2024 у справі № 160/8894/22, де Верховний Суд скасовував рішення судів попередніх інстанцій та залишав позови прокурора з аналогічними вимогами без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що у позовній заяві, яку подав прокурор, він визначив, що підставою пред`явлення цього позову є саме бездіяльність органів державної влади у здійсненні своїх функцій, а тому саме в інтересах ГУ ДСНС у Харківській області як позивача у цій справі прокурор подав позов.

Відповідно до частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, спільно з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими державними адміністраціями (частина п`ятнадцята статті 32 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно із пунктом 3 «Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі по тексту - Порядок № 138) балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами (пункт 9 Порядку № 138).

Здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями (пункт 12 Порядку № 138).

Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту затверджені наказом МВС України від 09.07.2018 № 579 (далі - Наказ № 579).

Споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни (пункт 1 розділу ІІ Наказу № 579). Споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі - обладнання споруд фонду захисних споруд) мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами (пункт 7 розділу ІІ Наказу № 579).

Пунктом 1 «Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052 (далі «Положення № 1052») встановлено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно із пунктом 3 Положення №1052 основними завданнями ДСНС є:

1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності;

2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до пункту 4 Положення № 1052 ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням;

- здійснює заходи щодо впровадження інженерно-технічних заходів цивільного захисту, готує пропозиції щодо віднесення населених пунктів та об`єктів національної економіки до груп (категорій) із цивільного захисту;

- організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання;

- складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту;

- застосовує адміністративно-господарські санкції за порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування повноважень між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту» від 21.04.2021 №2228-IX із Кодексу цивільного захисту України виключено статтю 67 «Повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки».

Одночасно, вказаним Законом Кодекс цивільного захисту України доповнено статтею 17-1 «Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту», згідно із пунктами 16, 48, 51 якої такий суб`єкт владних повноважень:

- реалізує державну політику з питань створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення обліку таких споруд;

- звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- перевіряє стан дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту та складає відповідні акти.

Системно аналізуючи наведене, суд вважає, що законодавством передбачено право ДСНС, як суб`єкта владних повноважень при застосуванні своєї компетенції, на звернення до суду виключно з позовами про застосування заходів реагування (пункт 48 Кодексу цивільного захисту).

Крім того, у постанові від 23.01.2025 у справі № 520/16197/23, Верховний Суд, аналізуючи положення пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України у редакції Закону України № 2655-ІХ, підкреслив, що коло правовідносин, у яких територіальний орган ДСНС може бути позивачем, хоча і розширилось, тобто перестало бути виключним, проте потребує чіткої кореляції із положенням закону, який би передбачив відповідний випадок, за якого ДСНС може подати до суду позовну заяву. Іншими словами, у чинній редакції пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України окреслена прив`язка правової підстави звернення до суду із нормою закону, і лише за її наявності ДСНС може набути статусу позивача.

Отже, суд зазначає, що Кодекс цивільного захисту населення України не передбачає повноважень ГУ ДСНС у Харківській області на звернення до суду із заявленими позовними вимогами у якості позивача.

Тому прокурором у цій позовній заяві визначено орган, в особі якого він звернувся до суду з цим позовом, який не має права на звернення до суду з ним.

З викладеного правозастосування слідує, що прокурор, вказавши орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області), не зазначив причини, які перешкоджають зазначеному уповноваженому органу держави виконувати покладені на нього функції державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України і Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій.

Матеріали справи не містять належні та допустимі докази того, що у спірних правовідносинах органи ДСНС не мали об`єктивної можливості у законодавчо встановленому порядку звернутися до суду з відповідним позовом про застосування заходів реагування для усунення виявлених порушень, а прокурор в межах своєї компетенції реагував щодо вказаного суб`єкта.

Дійсно, Кодекс цивільного захисту населення України не передбачає повноважень ГУ ДСНС у Харківській області на звернення до суду із заявленими позовними вимогами у якості позивача, тому, прокурором у цій позовній заяві визначено орган, в особі якого він звернувся до суду з цим позовом, який не має права на звернення до суду з ним.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви прокурора без розгляду, адже у спірних правовідносинах відсутні правові підстави для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини 3 статті 240 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Враховуючи наведене, оскільки судом встановлено, що прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області не має права на звернення до суду з вказаним позовом, адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись положеннями статті 240, 241, 243, 248, 256, 264, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (провулок Лопатинський, 7-9, місто Харків, 61045) в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вулиця Шевченка, 8, місто Харків, 61013, ) до Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» (вулиця Сумська, 132, місто Харків, 61023, ) про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строк, визначені частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА