Справа № 240/11787/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/11787/25

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинти дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.04.2025 року №38 про відмову у призначенні пенсії відповідно до вимог частини 2 статті 55 та частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 03.04.2025 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, на день аварії та до 22.05.1988 року і з 09.08.1990 року по 20.12.1992року проживав в с.Лісобуда Коростенського району Житомирської області, тобто на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Позивач 03.04.2025 року з досягненням 55 річного віку та за наявності страхового стажу понад 20 років звернувся до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 15.04.2025 року Відповідач повідомив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.04.2025 року відмовлено у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що в зоні посиленого радіологічного контролю Позивач прожив лише 4 роки 5 місяців 9 днів, що зменшує пенсійний вік лише на 3 роки. Таку відмову Позивач вважає протиправною, так як при розгляді не було взято до уваги довідку від 28.03.2025року про проживання Позивача в зоні посиленого радіологічного контролю з 21.04.1994 року по 09.04.2010 року.

Ухвалою суду від 29.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відзив на позов в установлені строки до суду не подало.

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що період проживання Позивача на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, становить лише 4 роки 5 місяців 9 днів, що надає право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку лише на 3 роки відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". По цій причині Позивачу правомірно було відмовлено у призначенні такої пенсії. Одночасно представник Відповідача-2 зазначила, що довідка від 28.03.2025 року про проживання Позивача в місті Коростені з 21.04.1994 року по 09.04.2010 року не була врахована так як вказаний населений пункт не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 03.04.2025 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2, було прийнято оскаржуване рішення від 10.04.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років.

Таке рішення Відповідача-2 в повній мірі відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено у відзиві Відповідача, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 роки, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні посиленого радіологічного контролю проживав та працював лише 4 роки 5 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону № 796-XII.

Наявність у Позивача загального страхового стаж 33роки 2 місяці 25 днів сторонами не оспорюється.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до копії паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (03.04.2025 року) був особою, якій виповнилося повні 55 років

Судом встановлено та визнається представниками Відповідачів, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) серії НОМЕР_1 , виданого 25.12.1994 року Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки Відділу реєстрації місця проживання Виконвчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 28.03.2025 року №6926 про те, що Позивач в період з 21.04.1994 року по 09.04.2010 року постійно проживав та був прописаний в місті Коростені Житомирської області;

- копія довідки Лісівщинського старостинського округу Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 24.01.2025 року №17 /08-07 про те, що Позивач в період з 26.04.1986 року по 22.05.1988 року та з 09.08.1990 року по 21.121992 року постійно проживав та був прописаний в селі Лісобудова Коростенського району Житомирської області;

- копія диплома НОМЕР_2 про те що Позивач в період з 01.09.1987 року по 23.05.1988 року навчався в СПТУ №15 міста Житомира;

- копія трудової книжки.

Тобто, Позивачем до позову долучено докази на підтвердження його проживання на території зони посиленого радіологічного контролю в період з 26.04.1986 року по 22.05.1988 року та з 09.08.1990 року по 21.121992 року в селі Лісобудова Коростенського району Житомирської області.

Одночасно Позивачем до позову долучено докази на підтвердження його проживання на території добровільного (гарантованого) відселення в період з 21.04.1994 року по 09.04.2010 року в місті Коростені Житомирської області.

Суд враховує, що згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) с.Лісобудова Коростенського району Житомирської області Житомирської області відносяться до зони посиленого радіологічного контролю, а місто Коростень Житомирської області - до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Разом з тим, як зазначено в ч.2 ст.55 Закону № 796-XII пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею.

Більш того, при визначенні права особи на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку враховується період проживання такої особи на території, що потерпіла внаслідок Чорнобильської категорії лише станом до 01.01.1993 року.

Таким чином, період з 21.04.1994 року по 09.04.2010 року проживання Позивача в місті Коростені Житомирської області не підлягає врахуванню при визначенні його права на зниження пенсійного віку для призначення пенсії за іком.

Підставою для зниження Позивачу пенсійного віку є його постійне проживання в с.Лісобудова Коростенського району Житомирської області Житомирської області, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю.

Як свідчать матеріали справи та визнає сам Позивач, в с.Лісобудова Коростенського району Житомирської області Житомирської області Позивач проживав лише в період з 26.04.1986 року по 22.05.1988 року та з 09.08.1990 року по 21.12.1992 року.

В розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 2 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, факт постійного проживання Позивача на території, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю з з моменту аварії по 31 липня 1986 року надає йому право на зниження пенсійного віку для призначення пенсії за віком на 2 роки.

Одночасно долучена до позову довідка Лісівщинського старостинського округу Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 24.01.2025 року №17 /08-07 про те, що Позивач в період з 26.04.1986 року по 22.05.1988 року та з 09.08.1990 року по 21.12.1992 року постійно проживав та був прописаний в селі Лісобудова Коростенського району Житомирської області та наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) підтверджує, що Позивач сумарно станом на 01.01.1993 року на території, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю проживав сумарно 4 роки 5 місяців 9 днів.

Такий період проживання Позивача станом на 01.01.1993 року на території, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю в розмінні вимог статті 55 Закону № 796-XII надає Позивачу додатково ще право на зниження пенсійного віку на один рік ( з розрахунку 1 рік за кожні чотири роки).

Таким чином, у Позивача наявне право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку лише на 3 роки (2 роки + 1 рік).

Разом з тим, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII досягнення Позивачем 55 річного віку не дозволяє призначити йому пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 3 роки.

Одночасно суд звертає увагу, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII може лише підтверджувати постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років.

При цьому суд зазначає, що такий статус Позивачем помилково сприймається як автоматичне додаткове, окрім зазначеного періоду, підтвердження умовного проживання чи умовно праці (навчання) Позивача в зоні гарантованого посиленого радіоекологічного контролю ще не менше чотирьох або шести років.

Зазначене свідчить, про наявність у Позивача права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку лише на 3 роки, а не на 5 років, що при досягненні 55 річного віку не надає право на призначення пенсії за віком з часу досягнення такого віку (28.03.2025 року).

Таким чином, позовні вимоги Позивача щодо наявності у нього права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 28.03.2025 року чи з 03.04.2025року, як стверджується в позові, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

28.08.25