Справа № 420/871/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/871/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) про визнання протиправної бездіяльності та стягнення грошової компенсації та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо виплати позивачу грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7054,77 грн., що був утриманий з індексації грошового забезпечення, яка позивачу була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року у справі №420/4217/24, стягнення з Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 7054,77 грн. грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з індексації грошового забезпечення позивача, яка була виплачена їй на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року у справі №420/4217/24, на користь позивача, визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо нарахування і виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 травня 2017 року по день фактичної виплати донарахованої індексації грошового забезпечення, тобто по 26 листопада 2024 року, відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 травня 2017 року по день фактичної виплати донарахованої індексації грошового забезпечення, тобто по 26 листопада 2024 року, відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року по справі №420/4217/24 йому було виплачено суму у розмірі 31500,50 грн., з якої було відраховано 7054,77 грн. податку на доходи з фізичних осіб та при виплаті індексації грошового забезпечення не проведено компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 травня 2017 року по день фактичної виплати донарахованої індексації грошового забезпечення, тобто по 26 листопада 2024 року, відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 проводився перерахунок і здійснення виплат саме на підставі і на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року по адміністративній справі №420/4217/24, а не виплачувалося саме грошове забезпечення, тому ця виплата не є грошовим забезпеченням та не пов`язана з виконанням обов`язків несення служби, а має характер разової виплати, здійсненої на підставі виконання рішення суду, відтак на неї не поширюються положення п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, а також положення Порядку №44 щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, та ці норми права до виниклих правовідносин не застосовуються. У зв`язку із зазначеним Військовою частиною НОМЕР_1 було правомірно утримано з нарахованої на виконання рішення суду сума податку на доходи фізичних осіб, та законних підстав для здійснення нарахування та компенсації ОСОБА_1 суми податку на доходи фізичних осіб, не було, а тому позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 щодо стягнення з в/ч НОМЕР_1 7054,77 грн. грошової компенсації відшкодування сум податку вважаємо необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім того, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 року у справі №420/30556/23 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу допомогу на оздоровлення з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 та провести їх виплату позивачу з урахуванням раніше виплачених сум. Різницю сум було нарахована та виплачена позивачу протягом 9 днів з часу виникнення обов`язку у в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату (17.10.2024 рішення суду набуло законної сили, а 26.10.2024 року кошти зараховано на рахунок позивача), без порушення строків її виплати. Також, зазначений перерахунок коштів не входить до переліку грошових доходів громадян, визначених ч.2 ст.2 закону №2050-ІІІ, та має характер одноразової виплати на підставі рішення суду. Проаналізувавши зазначені норми матеріального права, вбачається, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» проводиться лише у випадку затримки грошових доходів громадян, які не мають разового характеру. Отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є терміни виконання рішення суду, яке нами було виконано 26.11.2024 року - через 15 днів після набрання законної сили (12.11.2024 року) рішення суду по справі №420/4217/24, на виконання якого здійснено виплату. Тому відповідач вважає, що з боку Військової частини НОМЕР_1 не було допущено порушення термінів щодо виплати перерахунку коштів позивачу згідно рішення суду, відповідно підстав для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з здійсненням ним перерахунку і виплати коштів за 15 днів згідно рішення суду (15 днів з дня набуття законної сили рішення суду), та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків - відсутні.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загоні морської охорони).

Згідно витягу з Наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України №66-ОС від 24.02.2022 року ОСОБА_1 з 23.02.2022 року звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі №420/4217/24, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) у вигляді ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі №420/4217/24 Військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загоном морської охорони) 26 листопада 2024 року нараховано ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 31500,50 грн.

Листом від 17.12.2024 року відповідач повідомив позивачу про те, що враховуючи той факт, що нарахування індексації грошового забезпечення згідно рішення мало разовий характер, підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.05.2017 року по день фактичної виплати, відсутні.

Позивач не погодився із бездіяльністю відповідача щодо виплати йому компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, а також щодо виплати позивачу грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7054,77 грн., що був утриманий з індексації грошового забезпечення, яка позивачу була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року у справі №420/4217/24 та звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання порядку нарахування та виплати громадянам компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати врегульовано Законом України від 19.10.2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ).

Стаття 1 Закону №2050-ІІІ передбачає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За приписами статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених строків виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата, індексація).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону №2050-ІІІ).

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 року №159 затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі Порядок №159).

Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно з абз. 1 п. 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії, індексації); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата, індексація). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем індексації, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим, виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050 та п. 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону №1058-ІV, ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі військовою частиною) добровільно чи на виконання судового рішення.

Тотожна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 14.04.2021 року у справі №465/322/17.

При цьому, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону №2050-ІІІ та окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 13.11.2018 року у справі №814/1527/17, від 18.12.2018 року у справі №816/301/16, від 04.01.2019 року у справі №159/1615/17, від 30.09.2020 року у справі №2-а-1/11, від 15.10.2020 року у справі №240/11439/19, від 31.08.2021 року у справі №264/6796/16-а.

Крім того, у постанові від 05.03.2020 року у справі №140/1547/19 Верховний Суд зазначив: «Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.».

Суд зазначає, що підприємство, установа, організація (в даному випадку військова частинна), з вини якого не було вчасно нараховано та виплачено дохід (в даному випадку індексація), повинен здійснити виплату такого доходу (в даному випадку індексації) з одночасною виплатою суми компенсації. Невиплата особі суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата заборгованості, є порушенням її прав на отримання такої компенсації.

У постанові Верховного Суду у справі №240/11882/19, зазначено, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 12.01.2018 року, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 12.01.2018 року. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

З матеріалів справи вбачається, що фактична виплата позивачу грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення) за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року в належному розмірі відбулася на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі №420/4217/24 лише 26.11.2024 року. При цьому, нарахування та виплата грошового забезпечення в належному розмірі мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її отримання.

Тобто, факт виплати грошового забезпечення на виконання рішення суду у листопаді 2024 року свідчить про наявність у позивача права на отримання спірної компенсації, так як відповідні нарахування індексації грошового забезпечення мали здійснюватися щомісячно з виплатою позивачу грошового забезпечення та при його звільненні.

Таким чином відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення, за час затримки виплати із 01.05.2017 року по день фактичної виплати 26.11.2024 року.

Враховуючи протиправну бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення, за час затримки виплати із 01.05.2017 року по день фактичної виплати 26.11.2024 року, у суду є всі підстави зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення, за час затримки виплати 01.05.2017 року по день фактичної виплати 26.11.2024 року.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо виплати позивачу грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7054,77 грн., що був утриманий з індексації грошового забезпечення, яка позивачу була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року у справі №420/4217/24, стягнення з Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 7054,77 грн. грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з індексації грошового забезпечення позивача, яка була виплачена їй на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року у справі №420/4217/24, на користь позивача суд зазначає наступне.

Так, згідно витягу з Наказу командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України №66-ОС від 24.02.2022 року ОСОБА_1 з 23.02.2022 року звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі №420/4217/24, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) у вигляді ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі №420/4217/24 Військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) 26 листопада 2024 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) у розмірі 31500,50 грн. з одночасним утриманням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7054,77 грн.

Листом від 27.12.2024 року НОМЕР_2 загін морської охорони повідомив позивачу про те, що враховуючи те, що виплата за рішенням суду проведена за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», за яким згідно вимог наказу №333 здійснюються видатки, які не пов`язані з придбанням товарів та послуг установами, в тому числі в частині виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу) щодо відшкодування збитків, майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду, компенсація суми податку з доходів фізичних осіб не передбачена.

Вважаючи, що відповідач протиправно утримав з індексації грошового забезпечення, яка йому була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі №420/4217/24 грошову компенсацію для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7054,77 грн., позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, 46, 55 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, визначено Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Згідно із п.п. 2-5 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 27.07.2023 року у справі №380/813/22 аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку №44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 26.03.2020 року у справі №813/189/18 зазначив, що компенсація податку з доходів фізичних осіб відноситься до компенсаційних платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при нарахуванні та виплаті позивачу недоотриманої індексації грошового забезпечення за період з 01 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі №420/4217/24, відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з індексації грошового забезпечення.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те спірна виплата не є грошовим забезпеченням та не пов`язана з виконанням обов`язків несення служби, на яку не поширюються положення п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, а також положення Порядку №44, оскільки виплата грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення) на виконання рішення суду однією сумою не змінює суті та змісту такої виплати та не може вважатися одноразовою виплатою в розумінні Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен був здійснити.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7054,77 грн., що був утриманий з індексації грошового забезпечення, яка йому була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі №420/4217/24 є протиправною.

Враховуючи протиправну бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7054,77 грн., що був утриманий з індексації грошового забезпечення, яка йому була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі №420/4217/24, у суду є всі підстави для стягнення з відповідача 7054,77 грн. грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з індексації грошового забезпечення, яка йому була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі №420/4217/24, на його користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо виплати позивачу грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7054,77 грн., що був утриманий з індексації грошового забезпечення, яка позивачу була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року у справі №420/4217/24, стягнення з Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) 7054,77 грн. грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що був утриманий з індексації грошового забезпечення позивача, яка була виплачена їй на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року у справі №420/4217/24, на користь позивача, визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо нарахування і виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 травня 2017 року по день фактичної виплати донарахованої індексації грошового забезпечення, тобто по 26 листопада 2024 року, відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 травня 2017 року по день фактичної виплати донарахованої індексації грошового забезпечення, тобто по 26 листопада 2024 року, відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення, за час затримки виплати із 01.05.2017 року по день фактичної виплати 26.11.2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загін морської охорони) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення, за час затримки виплати 01.05.2017 року по день фактичної виплати 26.11.2024 року.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7054,77 грн., що був утриманий з індексації грошового забезпечення, яка їй була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі №420/4217/24.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 загону морської охорони) на користь ОСОБА_1 7054,77 грн. грошову компенсацію для відшкодування суми податку на доходи фізичних осіб, що була утримана з індексації грошового забезпечення, яка була виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі №420/4217/24.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА