Справа № 520/7957/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 серпня 2025 року № 520/7957/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 21,м. Краматорськ,Краматорський р-н, Донецька обл.,84333, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіон) щодо нарахування ОСОБА_1 військового збору на виплачену суму перерахованої грошової компенсації за дні невикористаних відпусток:

-стягнути зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону () на користь ОСОБА_1 військовий збір у розмірі 887.35 грн., нарахований на виплачену суму перерахованої грошової компенсації за дні невикористаних відпусток;

-стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Суддя Кухар М.Д. з 28.07.2025 по 18.08.2025 перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 Наказом Генерального штабу збройних сил України від 09.11.2018 за № 92/ДСК був залучений до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з 22.10.2018.

Наказом Міністра оборони України від 04 січня 2020 року № 4 майора юстиції ОСОБА_1 звільнено з звільнено військової служби у запас за п.п. г у зв`язку із скороченням штатів.

Оскільки в день звільнення (28.01.2020) ОСОБА_1 не був розрахований у повному обсязі, він звернувся за захистом порущених прав до Харківського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

Ррішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року по справі №520/12759/24, залишеним у силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2025 року, задоволено, а рішення набрали законної сили.

Зазначеним рішенням визнано дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо невірного нарахування грошової компенсації за дні невикористаних відпусток протиправними, постановлено до стягнення з Відповідача дану перераховану грошову компенсацію.

На виконання зазначеного рішення суду органами державної казначейської служби в примусовому порядку 21.03.2025 року в рамках проведення примусового виконання рішення суду з боржника (Відповідача) стягнуто суму в розмірі 16 859,59 грн. в якості перерахованої грошової компенсації за дні невикористаних відпусток (з відрахуванням податків і зборів).

Однак, з суми постановленої до стягнення боржником додатково нараховано військовий збір у розмірі 5%, хоча зазначені виплати позивач мав отримати в день звільнення перебуваючи в статусі військовослужбовця, на яких у разі залучення до проведення операції об`єднаних сил застосовується податкова пільга зі сплати вказаного виду податку (збору).

Позивач не згоден зі вказаними діями, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу першого пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з підпунктами 1.1-1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

Відповідно до абзацу першого пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України військовий збір встановлений тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Згідно з підпунктом 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1161 "Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором" (далі - Постанова КМУ № 1161) установлено, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції.

Норми підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.

Підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції (Постанова КМУ № 1161).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 Наказом Генерального штабу збройних сил України від 09.11.2018 за № 92/ДСК був залучений до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з 22.10.2018.

Наказом Міністра оборони України від 04 січня 2020 року № 4 майора юстиції ОСОБА_1 звільнено з звільнено військової служби у запас за п.п. г у зв`язку із скороченням штатів.

Оскільки в день звільнення (28.01.2020) ОСОБА_1 не був розрахований у повному обсязі, він звернувся за захистом порущених прав до Харківського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року по справі №520/12759/24, залишеним у силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2025 року, задоволено, а рішення набрали законної сили.

Зазначеним рішенням визнано дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо невірного нарахування грошової компенсації за дні невикористаних відпусток протиправними, постановлено до стягнення з Відповідача дану перераховану грошову компенсацію.

На виконання зазначеного рішення суду органами державної казначейської служби в примусовому порядку 21.03.2025 року в рамках проведення примусового виконання рішення суду з боржника (Відповідача) стягнуто суму в розмірі 16 859,59 грн. в якості перерахованої грошової компенсації за дні невикористаних відпусток (з відрахуванням податків і зборів).

Однак, з суми постановленої до стягнення боржником додатково нараховано військовий збір у розмірі 5%, хоча зазначені виплати позивач мав отримати в день звільнення перебуваючи в статусі військовослужбовця, на яких у разі залучення до проведення операції об`єднаних сил застосовується податкова пільга зі сплати вказаного виду податку (збору).

А тому є протиправними дії відповідача, щодо стягнення з позивача військового збору на виплачену суму перерахованої грошової компенсації за дні невикористаних відпусток.

З огляду на висновки суду про протиправність дій відповідача та для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону () здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 військового збору, нарахованого на виплачену суму перерахованого грошового забезпечення.

При цьому не підлягають задоволенню позовні вимоги шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 військового збору, нарахованого на виплачену суму перерахованого грошового забезпечення, оскільки стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.

Оскільки відповідачем не було нараховано позивачу військового збору, тому вимоги щодо її стягнення є передчасними та такими, що наразі не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог про відшкодування позивачу витрат на надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та сплату судового збору щодо розгляду цієї справи Позивач надав до Харківського окружного адміністративного суду документи, які підтверджують розмір понесених судових витрат у розмірі 6300 грн.: договір про надання правової (правничої) допомоги від 02.10.2021 року; додаткової угоди від 28.03.2025 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.10.2021 року; акту про надання правової (правничої) допомоги від 29.05.2025 року.

Вищевказані документи є належними доказами, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції.

Згідно з актом про надання правової (правничої) допомоги від 29.05.2025 року, виконані адвокатом роботи та надані послуги складають: вивчення матеріалів справи №520/7957/25, що послугувала підставою виникнення спору, нормативно-правової бази, що регулює спірні відносини, судової практики з питань спірних правовідносин усна консультація клієнта 1300,00 грн; підготовка позову, доказів та матеріалів 5000,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за вказаним актом склала 6300 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи надане відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, суд зазначає, що складання адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, такі послуги не є послугами значного обсягу, суд дійшов висновку про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню у сумі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 21,м. Краматорськ,Краматорський р-н, Донецька обл.,84333, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо нарахування ОСОБА_1 військового на виплачену суму перерахованої грошової компенсації за дні невикористаних відпусток.

Зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону () здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 військового збору, нарахованого на виплачену суму перерахованої грошової компенсації за дні невикористаних відпусток.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 (одна тисяча гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.