Справа № 202/6938/25
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6938/25
Провадження № 2-а/202/67/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 вересня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Соловйової А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняв місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2025 року позивач звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра з цим адміністративним позовом до відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 17.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 4.07.2025 року його було зупинено співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою перевірки документів. Під час перевірки йому було повідомлено, що ним, нібито, порушено правила військового обліку і, для з`ясування усіх обставин, запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час перебування в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 йому повідомили, що це порушення за неявку до ТЦК та СП за повісткою.

Позивач зазначає, що він, в свою чергу, пояснив представникам ТЦК та СП, що жодних повісток на його адресу не надходило, і він їх не отримував та не відмовлявся від отримання. Після того співробітниками ТЦК та СП було продемонстровано йому повістку, виписану на його ім`я з підписом про отримання, але підпис про отримання стояв не його. Після порівняння підпису на документах та в повістці співробітники ТЦК та СП, як йому, позивачу, здалося, погодилися з його доволами і пояснили, що його не буде притягнуто до відповідальності, оскільки відсутні докази отримання ним повістки. В той день, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 було складено протокол про адміністративне правовпорушення відносно нього. В своїх поясненнях до протоколу, він також наголосив на тому, що повістку не отримував і підпис не його. На цьому зустріч з представниками ТЦК та СП було закінчено. Підписуючи протокол в приміщенні ТЦК та СП, він не одразу помітив, що в ньому не вказано місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а вказана лише дата і то не повністю (не вказано рік). В зазначену дату він прйишов до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 на розгляд справи, але жодної інформації щодо розгляду цієї справи він не отримував і усно йому було повідомлено, що його не буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Після того, він неодноразово приходив до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення відстрочки, подання та отримання документів, і на його запити щодо надання інформації про стан розгляду справи про адміністративне правопорушення, йому відповідали, що немає жодної інформації. На його адресу оскаржувана постанова не надходила. Про факт притягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався коли виконавча служба почала примусове виконання шляхом накладення арешту на його рахунки, а саме, 10.07.2025 року. Після того він звернувся до ТЦК з метою отримання зазанченої постанови.

Постановою №1084 від 7.02.2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, і накладенно штраф у розмірі 17 000,00 грн. Також у постанові №1084 від 7.02.2025 року зазначено, що у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, штраф визначений постановою про накладення адміністративного стягнення, буде стягнуто у подвійному розмірі - 34 000,00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 4.02.2025 року вбачається, що його не було попереджено про місце розгляду справи (в протоколі ця інформація відсутня) і дата розгляду справи вказана не повністю (відстуній рік). Більш того, при складанні протоколу було допущено порушення вимог нормативних актів, які регулюють порядок складання протоколоів про адміністративні правопорушення. Так, в поуршення вимог абз.4 п.2 розділу ІІ Наказу Міністерства оборони України від 1.01.2024 року №3 «Про затвердженння Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», у графах, що не заповнюються під час складанні протоколу, проставляється почерк, тоді як в протоколі, складеному на його ім`я було залишено незаповнені місця без прочерків. В п.6 розділу ІІ зазначеного наказу зазначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністратиіне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол, в той час зі змісту протоколу від 4.02.2025 року жодних доказів його вини до нього не було долучено.

Таким чином, позивач вважає, що він не був належним чином проінформований про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим його позбавлено прав, гарантованих Конституцією України, тоді як повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Позивач також зазначає, що постанову №1084 від 7.02.2025 року було винесено з порушенням строків притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в даній постанові вказано, що на його адресу було направлено повістку для звірки даних з прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:30 30.10.2024 року. В свою чергу, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності було винесено 7.02.2025 року. При тому, що відповідно до ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 цьго Кодексу, може бути накладене протягом трьої місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Оскільки про вчинення ним адміністративного правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_4 дізналися в день, коли він не з`явився за вказаною повісткою, а це 30.10.2024 року, то термін притягнення його до відповідальності за це порушення сплив 31.01.2025 року. Отже, на думку позивача, притягнення його до відповідальності 7.02.2025 року є порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати протиплавною та скасувати постанову №1084 від 7.02.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.; провадження у справі закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Станом на момент розгляду справи від відповідача відзиву не надійшло. Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення до розгляду від 17.07.2025 року направлена на електронну адресу відповідача та отримана ІНФОРМАЦІЯ_8 17.07.2025 року. Крім того, 7.08.2025 року зазначену ухвалу судм направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 7.02.2025 року складено постанову №1084 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

В постанові зазначено, що громадянину ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено повістку для звірки даних з прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09:00 год. 30.10.2024 року, за котрою він не прибув. Про поважність причини неприбуття у ставновлений законом строк ІНФОРМАЦІЯ_9 не повідомив.

Відповідно до абз.3 пп.2 п.41 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є деньпроставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

В порушення вимог передбачених абз.2 ч.1, абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.21, пп.1 п.27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженгого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, про причини неявки не повідомив. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), абз. 13 статті 1 Закону України «Про оборону України», гр. ОСОБА_1 вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготвоку та мобілізацію в особливий період, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Діяння гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.210-1 КУпАП, як порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке вчинено в особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постанова КМУ від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням, у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП (в редакції чинній на момент складення оскаржуваної постанови) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП (в редакції чинній на момент складення оскаржуваної постанови) протокол не складається у разі вичнення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вичнених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причну неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрольного управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На підставі встановленого, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з огляду на таке.

З постанови №1084 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, складеної виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , майором ОСОБА_2 , 7.02.2025 року, вбачається, що на виконання вищезазначених приписів нормативно-правових актів у сфері оборони та мобілізації, та з метою ведення військового обліку на території адміністративно територіальної одиниці ОСОБА_1 , нібито, засобами поштового зв`язку було направлено повістку для звірки даних з прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 год. 30.10.2024 року, за котрою ОСОБА_1 не прибув. Про поважність причин неприбуття у встановлений законом строк ІНФОРМАЦІЯ_9 не повідомив.

Суд не погоджується із зазначеними в даній постанові обставинами з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до п.28 вказаного Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Згідно п.31 Порядку, повістки мають право вручати, зокрема представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Відповідно до п.36 Порядку, за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Пунктом 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

В заперечення зазначених у позові обставин, відповідач правом на відзив не скористався, тоді як засобами електронного зв`язку, зокрема, шляхом направлення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення до розгляду від 17.07.2025 року на електронну адресу відповідача та шляхом направдення засобами поштового зв`язку, був повідомлений про наявність в провадженні суду справи за позовом ОСОБА_1 .

Відповідачем не доведено, що позивачу вручено повістку і у нього виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 .Дніпра, і, що від виконання цього обов`язку ОСОБА_1 ухилився. Відповідачем також не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та щодо недостовірності його підпису на повістці, виписаній на його ім`я.

За таких обставин, доводи позивача про незаконність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП мають бути прийняті судом до уваги, а отже адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ гттівки №3 від 15.07.2025 року (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 73, 242-244, 246,286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову №1084 від 7.02.2025 року, винесену виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , майором ОСОБА_2 , про накладення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.