Справа № 420/36432/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернувся адвокат Кияшко Олександр Олександрович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому, просить:

- визнати протиправним обмеження розміру пенсії з 71% ОСОБА_1 , максимальним відсотком 70% з 01.01.2018 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 71% з 01.01.2018 року з урахуванням індексації.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження розміру виплаченої пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 р та з 10.03.2023 року індексації пенсії відповідно до постанови КМУ №168 розміром 1500 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 71% із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 1,197 відповідно до постанови КМУ від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним розміром 1500 грн та без обмеження пенсії максимальним розміром.

II. Позиція сторін.

На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що згідно матеріалів пенсійної справи пенсія позивачу призначено згідно ЗУ №2262- ХІІ за вислугу років з 01.01.2006 року довічно. 04.09.2023 року адвокатом Кияшко О.О. був поданий адвокатський запит до ГУ ПФУ в Херсонській області щодо надання розрахунку нарахування сум індексації згідно Порядку перерахунку пенсії №124 від 20.02.2019 року з урахуванням внесення змін до ст.64 ЗУ №2262-ХІІ, які набули чинності у березні 2022 року. Однак, 07.09.2023 року ГУ ПФУ в Херсонській області з застосуванням надмірного формалізму відмовила адвокату у наданні інформації за адвокатським запитом від 04.09.2023 року. Аналогічну заяву щодо отримання інформації про сплату індексації позивачем подано до ГУ ПФУ в Херсонській області 11.10.2023 року. Разом з тим, згідно розрахунку ПФУ відображеного в електрону кабінеті Позивача станом на 13.12.2023 року зазначено, що Позивачу у грудні 2023 року нараховано грошове забезпечення згідно довідки №33/42-Б-21 о/п від 14.05.2021 року - 14607.19 грн., основний основний розмір пенсії за вислугу років (27 років) 70 % складає 10 225,03 грн., з урахуванням індексації 13 156,53 грн., у т.ч. індексація базового ОСНП 2022 року (10225,03х0,140) = 1431,50 грн., індексація базового ОСНП 2023 року (11656,53х0,197) = 1500 грн. З огляду на вказане, представник позивача вважає, що відповідачем протиправно обмежено позивачу розмір пенсії максимальним відсотком 70 %, а також розмір індексації за 2023 рік в розмірі - 1500 грн. згідно п.1-7 постанови КМУ №168 від 24.02.2023 року, які протирічать вимогам ст. 64 ЗУ №2262-ХІІ, рішенню Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016, які відповідно до ст. 58 Конституції України та у відповідності до вимог ст. 7 КАСУ підлягає застосуванню як норма права прямої дії. З огляду на вказане та враховуючи, що Відповідач не надав жодної відповіді на адвокатські запити, позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав у судовому порядку.

17.01.2024 р. судом зареєстровано від ГУ ПФУ відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволені позову, вказуючи, зокрема, щодо вимоги Позивача здійснити йому перерахунок пенсії в розмірі 71% сум грошового забезпечення, то відповідно до ст. 13 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Отже, оскільки розмір пенсії визначається відповідно до норм закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то максимальний розмір пенсій за вислугою років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 71 %. Щодо індексації пенсії, то ГУ ПФУ повідомляє, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (далі - Постанова No168), з 01.03.2023 передбачено проведення індексації пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197. При цьому відповідно до п.10 Постанови №168 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень. Щодо вимоги виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, то ГУ ПФУ вказує, що обмеження максимального розміру пенсії введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI. Оскільки Позивач просить здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.03.2023 року, тобто в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

18.01.2024 р судом зареєстровано від представника позивача - адвоката Кияшко О.О. відповідь на відзив на позовну заяву, в якій серед іншого, вказує на помилковість правового обґрунтування щодо обмеження пенсії максимальним розміром, як таке, що протирічить правовим висновкам Конституційного суду України щодо неконституційності обмеження пенсії максимальним розміром. Крім того, Постанова КМУ №168 в частині обмеження максимальним розміром пенсії в сумі 1500 грн. протирічить вимогам статі 64 ЗУ №2262-ХІІ, в якій відсутнє посилання на обмеження розміру при здійсненні індексації пенсії, а тому в силу статі 7 КАСУ не може застосовуватися судом при розгляді спору.

25.07.2025 р. судом зареєстровано від ГУ ПФУ додаткові пояснення, якими надано розрахунки пенсії Позивача за 2022 (станом на 01.03.2022) та 2023 (станом на 01.03.2023) роки.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Даною ухвалою суду зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 № , у т.ч. рішення/протокол про призначення пенсії, рішення/протоколи про перерахунок пенсії, за спірний період, та документи, які слугували такому перерахунку (довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, тощо), інші документи, пов`язані зі спірним питанням.

Ухвалою суду від 14 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, а саме, надати заяву про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії у розмірі 71% з 01.01.2018 року, з обов`язковим зазначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій, або докази дотримання строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 28.08.2025 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Херсонській області в частині обмеження розміру пенсії з 71% максимальним відсотком 70 % з 01.01.2018 року та зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі 71% з 01.01.2018 року з урахуванням індексації за період з 01.01.2018 по 24.06.2023 р. включно відповідно до статті 123 КАС України. Даною ухвалою продовжено розгляд справи.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, що підтверджується перерахунком пенсії за пенсійною справою №95 - МВС.

04.09.2023 року адвокат Кияшко О.О. звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області з адвокатським запитом щодо надання інформації з проведення перерахунків пенсії ОСОБА_1 ( а.с. 35)

07.09.2023 року ГУ ПФУ в Херсонській області листом за №2100-0209-8/28798 на адвокатський запит повідомило ОСОБА_2 , серед іншого, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» із змінами (далі - Закон № 5076), частиною 1 статті 24 якого передбачено, що до адвокатського запиту адвокат повинен обов`язково додати посвідчені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордера. Таким чином, у разі відсутності копій вказаних документів у додатках до адвокатського запиту останній не може вважатися оформленим належним чином. Звертає увагу, що в додатках до звернення копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю відсутня. Згідно роз`яснення щодо вимог до адвокатських запитів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 03.07.2021 № 53, отримання конфіденційної інформації шляхом направлення адвокатського запиту можливе лише у разі долучення до адвокатського запиту інших документів, які надають право адвокату на отримання такої інформації. До звернення не додано згоди на поширення персональних даних особи, якої стосується запитувана інформація. Законом № 2297 визначено, що володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних. Зважаючи на вищезазначене, адвокатське звернення залишено без виконання. ( а.с. 42-43)

Відповідно до скріншота з електронного кабінету ОСОБА_1 за даними його пенсійної справи станом на 19.12.2023 року , сума призначеної до виплати пенсії складає 13 156,53 грн., яка складається з основного розміру пенсії 70 % - 10 225,03 грн. з урахуванням індексації 13 156,53 грн., у т.ч. індексація базового ОСНП 2022 складає 1451,95грн (10 371,10х0,140), індексація базового ОСНП 2023 року складає 1500 грн. (11823,05х0,197), підсумок пенсії з надбавками 13 156,53 грн. ( а.с. 38-39)

Вважаючи протиправними обмеження розміру пенсії позивача максимальним відсотком 70 % та розміру індексації пенсії відповідно до постанови КМУ №168 розміром 1500 грн., представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено право громадяни на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 01.01.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ), чинний на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. ( частина перша статті 1 цього Закону).

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (стаття 10 Закону № 2262-ХІІ)

Заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсій, врегульовані статтею 43 Закону № 2262-ХІІ.

При настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". ( частина перша статті 51 Закону № 2262-ХІІ)

Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. ( частина друга статті 51 Закону № 2262-ХІІ).

VI. Оцінка суду.

З огляду на вищевказані приписи чинного законодавства, органи Пенсійного фонду наділені повноваженнями щодо проведення перерахунку раніше призначених пенсій, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до встановлених судом обставин та враховуючи обґрунтованість позовних вимог, то одним із спірних питань у даній справі є правомірність дій ГУ ПФУ щодо зменшення відсоткового показника основного розміру пенсії позивача з 71 % на 70 % сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку його пенсії.

На обґрунтування вказаної вимоги представник позивача вказує, пунктом «а» ч.1 ст.13 ЗУ №2262-ХІІ в редакції, чинність станом на 01.01.2006 року, позивачу призначено пенсію за вислугу років, яка складає 27 років та з урахуванням вказаних норм цього Закону становить 71 %, що включає 20 років 50 %, 7 років помножених на 3 % складає 21%, а тому призначення пенсії з обмеженням максимального розміру 70 % є протиправним.

За позицією ГУ ПФУ розмір пенсії позивача визначається відповідно до норм закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, а тому максимальний розмір пенсій за вислугою років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 71 %, як це вказає позивач.

Надаючи правову оцінку даним спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, підставою звернення до суду з даним позовом стали дані пенсійної справи ОСОБА_1 станом на 19.12.2023 року, отримані з його електронного кабінету, згідно яким підсумок пенсії з надбавками складає 13 156,53 грн., при цьому основний розмір пенсії з урахуванням 70 % грошового забезпечення складає 10 225,03 грн.

Крім того, з наданого ГУ ПФУ Перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за пенсійною справою №95 - МВС, з 01.03.2023 року вбачається, що сума грошового забезпечення для обчислення пенсії складає 14 607,19 грн., основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 27) становить 10 225,03 грн.

Отже, відповідачем не заперечується, що на момент звільнення з органів МВС позивач мав вислугу 27 років та відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII, в редакції чинній на момент призначення пенсії (01.01.2006 р.), відсотковий показник основного розміру пенсії від розміру грошового забезпечення становив 71 %.

При цьому, суд відмічає, що редакція частини другої зазначеної статті Закону № 2262-ХІІ неодноразово змінювалась.

Так, відповідно до редакції пункту "а" частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ із змінами, внесеними згідно із Законом N 3946-12 від 04.02.94 пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності з 01.04.2014 р., пунктом 23 цього Закону у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80" замінено цифрами "70", тобто максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

На момент здійснення перерахунку пенсії позивачу з 01.03.2023, редакція частини другої статі 13 Закону № 2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, на момент здійснення відповідачем спірного перерахунку пенсії позивача положення частини 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ дійсно передбачали максимальний розмір пенсії у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, суд відмічає, що приписами частини першої статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії, що відбулася у частині 2 статті 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час подальших її перерахунків.

З огляду на встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 відсотковий розмір основної пенсії має бути розрахований не нижче, ніж розмір раніше призначених/перерахованих пенсій, як це передбачено частиною 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зазначена позиція суду узгоджується із сталою позицію Верховного Суду, з означеного питання.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 сформовано правовий висновок, згідно з яким при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону 2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.01.2021 у справі №420/40/20 дійшов висновку, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, містить дві обставини: при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення; відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Правильним є застосування цього правового висновку лише до правовідносин, у яких відсоткове значення розміру пенсії осіб не змінювалось від моменту призначення до перерахунку у бік зниження. Натомість, до правовідносин у цій справі (та всіх аналогічних) необхідно застосовувати лише першу частину зазначеного правового висновку «при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення». Верховний Суд розширив зазначений правовий висновок наступним чином: «у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку».

На момент розгляду даної справи зазначені висновки Верховного Суду є незмінними.

За таких обставин суд вважає помилковим посилання ГУ ПФУ в Одеській області на ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, оскільки наведена ст. 13 Закону №2262-XII стосується порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, суд зазначає, що Постанова КМУ від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (далі - Порядок №45) і Постанова КМУ від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Отже, враховуючи те, що при призначенні пенсії позивачу її розмір був розрахований з 71 % його грошового забезпечення, то в подальшому при перерахунку пенсії позивача відсотковий показник основного розміру пенсії є незмінним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним обмеження ГУ ПФУ в Херсонській області основного розміру пенсії за вислугу років позивача з 71 % відповідних сум грошового забезпечення до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.03.2023 року на підставі Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" та з метою відновлення порушеного права позивача в межах шестимісячного строку, встановленого у ч.2 ст.122 КАС України, зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити з 25.06.2023 р. перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71 % суми грошового забезпечення та із врахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження розміру виплаченої пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 р та з 10.03.2023 року індексації пенсії відповідно до постанови КМУ №168 розміром 1500 грн.

Як зазначалось вище, то підставою звернення до суду з даним позовом стали дані пенсійної справи ОСОБА_1 станом на 19.12.2023 року, отримані з його електронного кабінету, згідно яким сума перерахованої пенсії з надбавками 13 156,53 грн. включає, серед іншого, індексацію базового ОСНП 2023 (11656,53*0,197) в сумі 1500,00 грн.

Крім того, з наданого ГУ ПФУ Перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за пенсійною справою №95 - МВС, також вбачається, що сума перерахованої пенсії з надбавками з 01.03.2023 року включає, серед іншого, індексацію базового ОСНП 2023 (11656,53* 0,197) в сумі 1500,00 грн.

Вирішуючи дане спірне питання, суд враховує наступне.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII, а індексації розміру пенсій - положення статті 64 Закону №2262-XII.

Статтею 64 Закону №2262-XII передбачено, що призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 цього Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За правилами частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною п`ятою статті 2 Закону №1282-XII встановлено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова №118) закріплено, що з 01.03.2022 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова №168) вирішено встановити, що з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Своєю чергою, пунктом 10 Постанови № 168 установлено, що:

у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Зміст вищевказаних законодавчих приписів свідчить про те, що обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Також слід врахувати, що як положеннями статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так і положеннями статті 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.

Отже, положеннями Постанови № 168 визначено верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500, 00 грн, яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення на виконання пункту 2 цієї постанови.

Це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500,00 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500,00 грн.

Кабінет Міністрів України ухвалив рішення про здійснення індексації пенсій з 01 березня 2023 року з обмеженням верхньої межі індексації для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян.

Отже, підвищення розміру пенсії позивача у 2023 році шляхом її індексації із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 1,197 із обмеженням верхньої межі індексації розміром 1500,00 грн, із одночасним збереженням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови № 118 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у 2022 році, у розмірі 1,14, відповідає частині другій статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у своїй сукупності він не є меншим за мінімальний розмір збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічний висновок у подібних спірних правовідносинах сформульований Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 червня 2024 року у справі № 420/25804/23, від 13 червня 2024 року у справі № 120/14637/23, від 20 червня 2024 року у справі № 420/23990/23 та від 25 червня 2024 року у справі № 420/25467/23, від 03 червня 2025 року у справі № 340/1362/24.

Враховуючи те, що пенсія позивача з 01.03.2023 р. проіндексована в розмірі 1500 грн., що відповідає п.10 Постанови №168, тому відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію пенсії з березня 2023 року, без застосування п.10 постанови КМУ №168.

Згідно із частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, суд відмічає, що відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підстави позову повинні пояснювати, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм якого закону позивач просить про захист свого права.

Відповідно пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Проте, зі змісту позову не вбачається, на підставі яких фактів (обставин) позивач просить про захист свого права у частині позовних вимог щодо обмеження розміру виплаченої пенсії ОСОБА_1 з 10.03.2023 року індексації пенсії відповідно до постанови КМУ №168 розміром 1500 грн.

Щодо заявлених представником позивача вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести перерахунок та виплату його пенсії у розмірі 71 % з урахуванням індексації, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром, то суд зазначає, що обов`язковою умовою для визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася за їх судовим захистом. Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Натомість, наявні у справі докази перерахунків пенсії позивача, а саме, дані пенсійної справи ОСОБА_1 станом на 19.12.2023 року з його електронного кабінету, а також Перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за пенсійною справою №95 - МВС, з 01.03.2023 року не містять будь-яких посилань на обмеження перерахованих сум пенсії максимальним розміром. А відтак, на думку суду, право позивача в цій частині, яке підлягає захисту в судовому порядку, не є порушеним.

Отже, звернення до суду з такими вимогами є передчасним, оскільки задоволення позову в цій частині свідчитиме про вирішення спору, який ще не виник, що суперечить засадам адміністративного судочинства.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних дій та бездіяльності, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. ( частина третя статті 6 цього Закону).

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.( частина 3 статі 4 Закону №3674-VI)

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2023 року у розмірі 2 684 гривні.

Оскільки позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, то сума судового збору за подання даного позову складає 1 717,76 грн. ( 2684,00*0,4* 0,8* 2).

Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 932,48 грн., що підтверджується наявним у справі платіжним документом № 3725-2281-1651-3826 від 24.12.2023 р. ( а.с. 46).

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 858,88 грн., підлягає стягненню з ГУ ПФУ в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до пункту 1 статті 7 Закону № 3674-VI у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6750,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. ( стаття 30 Закону № 5076-VI)

Витрати на професійну правничу допомогу врегульовані статтею 134 КАС України, якою передбачено, зокрема,

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

- для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч. 3 ст.134 КАС України).

- для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 4 ст.134 КАС України).

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 5 ст.134 КАС України).

- у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст.134 КАС України).

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ( частина 7 статі 134 КАС України)

Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.( частина 9 статі 139 КАС України)

Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постановах від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 18 січня 2024 року у справі № 9901/459/21, вказувала, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні договори про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У пунктах 134-135 постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Також усталеною є практика Верховного Суду стосовно того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час (зокрема, але не виключно постанови Верховного Суду від 07 січня 2025 року у справі № 120/19027/23, від 24 грудня 2024 року у справі № 380/25725/21, від 07 листопада 2024 року у справі № 500/51/24, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалося адвокатом Кияшко О.О., що підтверджується Ордером на надання правничої допомоги серії ВТ № 1028869 від 24.12.2023 року.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 6750,00 грн., представником позивача надано:

1) договір про надання правничої допомоги від 20.08.2023 р., укладеного між адвокатом Кияшко О.О. ( Виконавець) та ОСОБА_1 ( Замовник) , за умовами якого Виконавець надає Замовнику правову допомогу, а саме, надання консультацій, представництво інтересів Замовника у судових органах з усіма правими передбаченими: КАС України, щодо сторін по справі (п.п. 1.1. договору). Сторони досягли згоди, то Замовник сплачує Виконавцю аванс у грошовій сумі 5000.00 (п`ять тисяч) гривен за підготовку запитів, подання відповідних позовів та скарг, прийняття участі у судових процесах судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судовому процесі суду першої інстанції. Подання запитів до відповідних служб, з метою отримання доказів. Аванс сплачується на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання даного Договору. ( пункт 3.1. договору). Сторони досягли згоди, що Замовник сплачує Виконавцю Гонорар у сумі 10 000.00 (десять, тисяч) гривень за виконання умов передбачених у п. 3.1. договору у разі задоволення позовних вимог. ( пункт 3.3. договору).

2) Акт виконаних робіт від 22.12.2023 р. за договором про надання правової допомоги від 20.08.2023 р. на суму 2750,00 грн., у т.ч. збір доказів -0,5 година -500 грн., підготовка та подання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду щодо визнання дій ГУ ПФУ України в Херсонській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром при нарахуванні індексації-1,5 години -2 250,00 грн. ( а.с. 33)

3) платіжне доручення від 05.10.2023 року про переказ власних коштів за надання адвокатських послуг ОСОБА_1 на суму 2000,00 грн.

4) платіжна інструкція від 30.09.2023 року на суму 2000 грн. призначення платежу « переказ з картки …. На картку …….»

Отже, заявлена до відшкодування сума правових витрат в сумі 6 750,00 грн., підтверджується платіжними документами на суму аванса 2000,00 грн. за надання адвокатських послуг та на суму 2000,00 грн. без зазначення призначення платежу, які за поясненнями представника позивача складаються з послуг щодо подання адвокатського запиту 04.09.2023 року до ГУ ПФУ В Херсонській області, підготовка та подання заяви Замовника до ГУ ПФУ в Херсонській області; подання заяви до ГУ ПФУ в Херсонській області щодо добровільного виконання рішення у справі 420/27737/23 та поновлення порушеного права на індексацію без обмеження максимальним розміром, а також актом виконаних робіт на суму 2750,00 грн. за збір доказів та подання позову.

У відзиві на позов відповідач вважає, що вказана сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на їх надання, обсягом наданих адвокатом послуг та виконання робіт.

Дослідивши зміст наданих представником позивача доказів на підтвердження понесених правових витрат, суд зауважує, що збір доказів за умовами пункту 3.1 договору про надання правничої допомоги від 20.08.2023 р. є звернення адвоката до ГУ ПФУ з відповідними запитами, що входить до авансу за підготовку запитів авансу за вказаним пунктом 3.1 договору, а відтак сплачена Замовником сума авансу фактично включає послуги по збору доказів за актом виконаних робіт на суму 500,00 грн.

З урахуванням наданих заперечень відповідача, встановлених обставин справи, приписів ч. 5 ст.134 і п.2 ч.9 ст.139 КАС України, а також часткового задоволення позовних вимог суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача в розмірі 1500,00 грн. Указаний розмір витрат зумовлений тим, що дана справа є типовою, відноситься до справ незначної складності, що не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних та тривалістю часу, яку мав витратити адвокат під час складання позовної заяви, при цьому розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що не потребувало безпосередньої участі адвоката в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, буд. 6, м. Херсон, Херсонська обл., 73036, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним відсотком 70 % від сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 25.06.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 71 % від сум грошового забезпечення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 858,88 ( вісімсот п`ятдесят вісім грн 88 коп) гривні.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1500,00 ( одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна