Справа № 140/8289/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8289/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся із позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач, МВС України) про визнання дій протиправними щодо не надання відповіді на заяву від 08.05.2025 № ЗГЛ-33876 та зобов`язання надати відповідь по суті змісту заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 08.05.2025 звернувся на гарячу лінію МВС України із заявою щодо надання інформації про те, чи направлялись листи до відповідних служб в інших областях України та за якими вихідними номерами, аналогічні тому який було направлено Департаментом персоналу МВС України за №33/23-3436 від 22.07.2021 в частині прирівняння колишніх співробітників служби внутрішньої безпеки, пенсіонерів до апарату Національної поліції у Волинській області.

Однак, на свою заяву отримав від відповідача формальні відписки від 05.06.2025 та 08.07.2025 без вирішення порушеного у його зверненні питання.

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненадання відповіді на його заяву від 08.05.2025. З цих підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.08.2024 відкрито провадження у справі та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що зі змісту звернення позивача до МВС, що він просив надати інформацію стосовно того чи направлялись листи та вимоги від Департаменту персоналу МВС до відповідних служб в інші області, з приводу прирівняння посад працівників колишніх працівників внутрішньої безпеки до апарату Національної поліції, а не ГУ Національної поліції в областях.

На вказану заву позивачу 05.06.2025 надано обґрунтовану та вичерпну відповідь. Також на повторне звернення позивача від 17.06.2025 йому листом від 08.07.2025 надано аналогічні інформації, що і у листі відповіді від 05.06.2025. Вказує на те, що відповідачем у повній відповідності до вимог чинного законодавства було розглянуто заяву позивача та у належні строки надано повну, всебічну та обґрунтовану відповідь по питаннях, у них зазначених. На підставі наведеного, просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачем на гарячу лінію МВС України 08.05.2025 за №3ГЛ_33876 надійшло звернення наступного змісту: «Заявник повідомляє, що листом №22/6-1020 від 28.02.2019 Департамент персоналу МВС до Ліквідаційної комісії УМВС Волинської області вимагало перевести всіх пенсіонерів служби внутрішньої безпеки з пенсіонерів апарату МВС в пенсіонерів Обласного апарату, що було успішно виконано. Зазначає, що листом №33/23-3436 від 22.07.2021 Департамент персоналу МВС вимагав від ДУ ТМО в Волинській області, яка стала правонаступницею Ліквідаційної комісії УМВС в Волинській області при здійсненні перерахунку пенсії колишнім працівникам підрозділу внутрішньої безпеки УМВС Волинської області посади з яких вони були звільнені з органів внутрішніх справ необхідно прирівнювати до поліцейських апарату Головних управлінь області. Просить повідомити, що з аналогічними листами та вимогами направлялись листи від Департаменту персоналу МВС до відповідних служб в інші області, України, якщо так то просить надати вхідні номери направлень» (а.с. 21).

На вказане звернення МВС України позивачу надано відповідь від 05.06.2025 №35742/51-2025 (а.с.22).

Крім того, ОСОБА_1 направлялось звернення №3ГЛ 44295 від 17.06.2025 про неналежний розгляд його звернення від 08.05.2025 за №3ГЛ 33876, та те, що відповідь від 05.06.2025 є «формальною відпискою» ( а.с.23).

МВС України за №43693-51-2025 від 08.07.2025 на вказане звернення ОСОБА_1 надано відповідь (а.с.24) аналогічного змісту як і попередня відповідь.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Преамбулою Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) визначено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною 1 статті 1 даного Закону встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 4 Закону № 393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно з частинами 1, 6 - 8 статті 5 Закону, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Як встановлено частинами 1-2 статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Відповідно до частини 1 статті 15 даного Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з частиною 1 статті 19 даного Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

Як встановлено частиною 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

При вирішення даної справи слід наголосити, що всі звернення та скарги ОСОБА_1 , подані ним до МВС України у період 2022-2025 років стосувалися прирівнянню посади з якої його звільнено на пенсію до апарату Національної поліції України, а не ГУ Національної поліції у Волинській області (а.с.25-37). Вказана обставина впливає на визначення розміру пенсії позивача.

Судом встановлено, що на звернення ОСОБА_1 від 08.05.2025, яке надійшло на гарячу лінію МВС України, відповідачем у встановлені Законом України Про звернення громадян строки, надано відповідь листом від 05.06.2025.

Зокрема, ОСОБА_1 надано відповідь наступного змісту, що прирівнювання посад колишніх працівників міліції до посад поліцейських для перерахунку пенсії здійснювалося на підставі наказу МВС України від 17.02.2017 №138 «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських), зареєстрованого в Мінюсті 15.03.2017 за №348/30216 ( далі Перелік).

Водночас наказом МВС України від 04.08.2017 №687, зареєстрованим в Мінюсті 04.09.2017 за №1085/300953, внесено зміни до наказу МВС України №138 від 17.02.2017 та доповнено пунктом 2, яким врегульовано питання прирівнення посад, що не включено до переліку.

Прирівнювання посад працівників ОВС до посад поліцейських для перерахунку пенсії здійснювалося ліквідаційними комісіями МВС України в Автономній Республіці Крим, областях та місті Києві, ТМО МВС з врахуванням зазначеного.

Водночас МВС надавались необхідні роз`яснення вищевказаним органам за їх запитами, зокрема з питань пенсійного забезпечення та прирівнювання посад колишніх працівників ОВС (міліції) до посад поліцейських (а.с.22).

Проаналізувавши зміст поставленого у зверненні 08.05.2025 питання та зміст відповіді на це питання від 05.06.2025, суд вважає, що МВС України звернення ОСОБА_1 у повному обсязі розглянуто та письмова відповідь на нього є вичерпною, як того вимагає положення статей 15, 19 Закону; відповідь надана у строки, визначені статтею 20 Закону.

Також суд вважає належним розгляд відповідачем повторного звернення позивача від 17.06.2025, яке стосувалось неналежного розгляду його заяви від 08.05.2025 (лист відповідь від 08.07.2025).

При цьому суд звертає увагу на те, що на неодноразові звернення позивача, які стосувались даного питання йому не одноразово надавались вичерпні відповіді, які в тому числі були предметом судового розгляду.

Разом з тим, із змісту позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається, яким чином відповідачем було порушено права позивача, визначені Законом України «Про звернення громадян» під час розгляду його заяв від 08.05.2025 та 17.06.2025.

Сама по собі не згода особи із змістом наданої на її звернення відповіді не свідчить, що суб`єктом владних повноважень при вирішенні заяви позивача було допущено протиправну бездіяльність.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що в даному випадку відповідачем належним чином розглянуті звернення ОСОБА_1 , і його права за захистом яких він звернувся в межах Закону України Про звернення громадян, відповідачем порушені не були. А відтак підстав для задоволення позову немає.

Суд зазначає, що із змісту позовної заяви ОСОБА_1 , долучених до справи доказів вбачається, що він фактично оспорює не протиправність бездіяльності відповідача з приводу розгляду його звернень та скарг направлених ним відповідно до Закону України Про звернення громадян, а в даному випадку незгідний із тим, що МВС України трактує норми законодавства таким чином, що посада, яку він займав до звільнення не відносилась до центрального апарату МВС України, шо впливає на його права в частині визначення розміру пенсії.

З даного приводу суд зазначає, що це питання не може бути вирішено, і цим обставинам не може бути надана оцінка судом в межах спірних правовідносин при розгляді спору про дотримання відповідачем вимог Закону України Про звернення громадян. Вказане повинно вирішуватись в іншому порядку.

Зокрема, як вбачається із долучених до справи доказів (а.с.39-46) ОСОБА_1 у 2022 році звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України віднести до посади начальника сектору апарату МВС України посаду начальника 2-го відділення відділу внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ у Волинській області УВБ і розслідувань ГУБОЗ МВС України (справа №140/3855/22).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2022, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 25.11.2022, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

При розгляді даної справи суди, в тому числі дійшли висновку про те, що посада позивача, яку він займав до звільнення не належала до центрального апарату МВС.

Тобто, питання, які неодноразово порушував позивач у своїх зверненнях, в тому числі при зверненні 08.05.2025 та 17.06.2025 є вирішеними в межах розгляду справи №140/3855/22 та їм надана правова оцінка.

Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх дій, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк