Справа № 440/5887/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5887/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватної багатопрофільної фірми "ФЕРРІТ" до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті , Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Приватна багатопрофільна фірма "ФЕРРІТ" звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 154000 від 15.04.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби з безпеки на транспорті винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №15400 про накладення штрафу у сумі 17000,00 грн. на підставі абзацу 15 ч.1 ст. 30 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Позивач вказував, що посадові особи контролюючого органу формально віднеслися до заміру відстаней між колесами строєних осей (заміри проводилися без присутності водія; рулетка, якою проводилися заміри провисала; заміри проводилися не з середини ступиці колеса; не було видно чітких відміток які б вказували, що відстань між осями складає саме 1,30 метри, як зазначено в Акті № АВ004414 від 18.03.2025). Позивач наголошував, що за технічними характеристиками автомобіля відстань між 2-3 осями автомобіля з напівпричепом складає 1,32 м, максимально допустиме законодавче навантаження на строєну вісь такого автомобіля має бути 24 т на дорогах державного значення та 14 т на дорогах місцевого значення. Позивач стверджував, що автомобіль рухався дорогою державного значення, на якому проводилася перевірка дотримання вагового контролю (а/д М-22 Полтава_- Олександрія), тому автоперевізник жодним чином не порушив вимоги нормативних вагових параметрів, натомість відповідач жодним чином не довів, що в автомобіля, який здійснював перевезення, відстань між 2-3 осями саме 1,30 м.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

27.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 33-42/, в якому представник Державної служби України з безпеки на транспорті заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Вказував, що 18.03.2025 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №000703 від 14.03.2025 відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом та здійснено габаритно-ваговий контроль щодо транспортного засобу марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 , що використовуються для здійснення перевезень вантажів ПБФ "Ферріт", водій ОСОБА_1 , за результатами якої встановлено порушення перевізником ПБФ "Ферріт" вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено відповідний Акт проведення перевірки №АР097860 від 18.03.2025. Представник Державної служби України з безпеки на транспорті зазначав, що за змістом Акту проведення перевірки №АР097860 від 18.03.2025 посадовою особою виявлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме "Перевезення вантажу (щебінь 10-20) з перевищення встановлених пунктом 22.5 ПДР вагових норм, а саме: навантаження на строєну вісь склало 23210 кг при допустимому 21000 кг (перевищення склало 10,5%), відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті наголошував, що рулетка вимірювальна з фібергласовою стрічкою S-Line 30m зав. №Р/051, що використовувалася під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, пройшла періодичну повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П/221/а від 09.08.2024, чинне до 09.08.2025. Свідоцтво видане ДП "Вінницький науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" Міністерства економіки України, підписане державним повірителем та має відбиток повірочного тавра, тому станом на 18.03.2025 метрологічна характеристика вимірювальної техніки відповідала вимогам нормативно-технічної документації.

Зауважував, що твердження позивача про "провисання рулетки" не відповідають фактичним обставинам справи, адже з наявних відеозаписів чітко вбачається відсутність відповідних "провисань", а заміри проводилися з середини до середини осі. При цьому, у випадку якщо відстань між осями напівпричепа становила б 1,32 м, то у разі "провисання" рулетки зафіксована відстань між осями напівпричепа навпаки була більшою за 1,32 м, а не меншою (1,30 м), як було зафіксовано під час проведення перевірки. В свою чергу, відсутність чіткого зображення відміток поділки рулетки на відеозаписі (дещо розмите зображення) обумовлена виключно динамічним характером процесу відеофіксації (в русі) та зйомкою "під кутом", адже особистий портативний відеореєстратор (бодікамера) розміщується безпосередньо на тілі інспектора та закріплюється на форменому одязі. При цьому, зафіксовані на відеозаписі зображення рулетки під час здійснення замірів дають можливість безперешкодно ідентифікувати відповідні поділки шкали рулетки.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті також звертав увагу суду, що позивач до позовної заяви не додає жодних, у тому числі належних та допустимих, доказів на підтвердження технічних характеристик напівпричепа Langendorf, державний номерний знак НОМЕР_2 (в матеріалах справи відсутні технічні паспорти на напівпричіп, сертифікати відповідності, висновки експертизи тощо, видані незалежними уповноваженими суб`єктами, які б достовірно підтверджували відстань між осями вказаного напівпричепа 1,32 м).

Результати самостійно проведених Позивачем замірів відстані між осями напівпричепа, на переконання відповідача, не можуть вважатися належними та допустимими доказами фактичних обставин по даній справі, адже проведені з використанням невідомого (неідентифікованого) вимірювального обладнання, щодо якого відсутні відомості про його придатність для здійснення вимірювань (відсутні відомості про проходження періодичної повірки (метрологічної атестації) в уповноважених органах), з огляду на що наявні обґрунтовані сумніви в достовірності зафіксованих таким обладнанням показників.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/5887/25 за позовом Приватної багатопрофільної фірми "ФЕРРІТ" до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Приватна багатопрофільна фірма "ФЕРРІТ" зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 23807923, основним видом діяльності якої є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73) інші види економічної діяльності, зокрема, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (52.92) /а.с. 8-11/.

18.03.2025 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області старшими державними інспекторами Валявським Я.Т. та Гуржієм О.С. на підставі направлення на рейдову перевірку №00703 від 14.03.2025 /а.с. 51/ відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) /а.с. 51 зворотній бік/, поблизу автошляху М-22 Полтава-Олександрія км 53+100, с. Бутенки, проведено перевірку транспортного засобу RENАULT BI0159EM з напівпричіпом LANGENDORF BI2027XK, що належить ОСОБА_2 , автоперевізник - Приватна багатопрофільна фірма "ФЕРРІТ", ТТН 7 від 18.03.2025.

За результатами проведеної перевірки складено Акт №АР097860 від 18.03.2025/а.с. 52/.

Під час перевірки виявлено та в Акті перевірки заафіксовано порушення перевезення вантажу (щебінь 10-20) з перевищенням встановлених пунктом 22.5. ПДР вагових норм, а саме: навантаження на зтроєну вісь склало 23210 кг при допустимому 21000 кг (перевищення склало 10.5%), відповідальність за яке передбачена абзацом 8, абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу.

Копію вказаного акту отримано водієм, про що свідчить відповідний підпис останнього.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю в ході рейдової перевірки складено акт АВ004414 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18.03.2025 /а.с. 55 зворотній бік/, довідку ДЗ004637 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 18.03.2025 /а.с. 56/, в яких зафіксовано результати вагового контролю: навантаження на осі: 1) 6,96, 2) 8,95, 3) 7,72, 4) 7,87, 5) 7,62, повна маса транспортного засобу 39,12 т, осьові навантаження на строєну вісь 6,96, 8,95, 23,21 т при допустимих 11,5, 11,5, 21 т.

Із талону зважування № 1 від 18.03.2025 о 13 год. 26 хв. /а.с. 56 зворотній бік/ слідує, що зважування транспортного засобу з номерними знаками НОМЕР_1 здійснювалося на ваговому комплексі №2050. При цьому зафіксовано результати вагового контролю (навантаження на осі): 1) 6960 кг, 2) 8950 кг, 3) 7720 кг, 4) 7870 кг, 5) 7620 кг, повна маса транспортного засобу 39120 кг.

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 4422, чинного до 10.10.2025, підтверджено, що ваги автомобільні для зважування у русі 20ВА-Д-2-1 WWS-0,9, зав. №2050, відповідають вимогам ДСТУ ОІМLR134-1:2010 /а.с. 57 зворотній бік/.

Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області 28.03.2025 за вих. №28803/36/24-25 надіслано на електронну адресу ПБФ "ФЕРРІТ" () повідомлення про розгляд справи про порушення абзацу 8, абзацу 15, частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", виявленого під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) 15.04.2025 року з 10 до 12 години, про що свідчить скріншот з електронної пошти Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області /а.с. 58 зворотній бік-59/.

15.04.2025 Приватною багатопрофільною фірмою "ФЕРРІТ" було надіслано на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті заперечення на акт №АР097860 від 18.03.202025 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та Акт №АВ004414 від 18.03.2025 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, складені Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті /а.с. 15-16/.

15.04.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №15400, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт щодо ПБФ "ФЕРРІТ" за порушення пункту 22.5 ПДР, затверджених ПКМУ №1306 від 10.10.2021 (згідно акту від 18.03.2025 №АР 097860), відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн. /а.с. 50/.

Не погодившись із вказаною постановою, Приватна багатопрофільна фірма "ФЕРРІТ" звернулась до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-III (надалі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини 7 статті 6 Закону № 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року /далі Положення №103/, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

В силу положень частин 14 та 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 2, 4 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (надалі - Порядок № 1567), рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 12 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

За змістом пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Агентства відновлення, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

В силу приписів абзацу 6 пункту 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе: здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування врегульовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою КМУ від 27 червня 2007 р. № 879 (надалі - Порядок № 879).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За змістом пунктів 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення

Необхідно зазначити, що відповідно до положень частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1) 1,3 метра або менше - для автомобільних доріг державного значення - 21 тонна та для автомобільних доріг місцевого значення - 13 тонн; 2) понад 1,3 до 1,4 метра - для автомобільних доріг державного значення - 24 тонн та для автомобільних доріг місцевого значення - 14 тонн (пп. в).

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина 4).

Згідно із абз. 15 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому за визначенням статті 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За змістом пунктів 21, 25, 27 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених норм законодавства свідчить, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення, зокрема, рейдових перевірок, в ході яких можливе здійснення габаритно-вагового контролю. Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу визначена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Як встановлено судом, Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 15400 від 15.04.2025, якою до Приватної багатопрофільної фірми "ФЕРРІТ" за порушення пункту 22.5 ПДР затверджених ПКМУ №1306 від 10.10.2021 (згідно акту від 18.03.2025 №АР09786), відповідальність за яке передбачено абзацом 15 частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано штраф у розмірі 17000 грн /а.с. 50/.

Приватна багатопрофільна фірма "ФЕРРІТ" є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

Факт перевищення транспортним засобом перевізника нормативних вагових параметрів щодо осьового навантаження зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР097860 від 18.03.2025 /а.с. 52/, акті № АВ004414 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18.03.2025 /а.с. 55 зворотній бік/, довідці №ДЗ004637 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 18.03.2025 /а.с. 56/, талоні зважування №1 від 18.03.2025 /а.с. 56 зворотній бік/. Вказаними документами підтверджено, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу склало 23,21 за дозволеного 21,0 т, внаслідок чого перевищено вагові параметри на 10,5 %.

Cуд враховує, що згідно із пунктом 12.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 (далі - Правила № 363) при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 вказаних Правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно із пунктом 8.20 зазначених Правил водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Аналіз пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, свідчить, що законодавцем встановлено обмеження на перевезення вантажу, розподіл навантаження на осі якого перевищує відповідні величини, зокрема, у разі навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями 1,3 метра або менше на дорогах місцевого значення понад 21 т, у разі перевезення вантажів автомобільними дорогами державного значення, а також заборону на рух таких транспортних засобів та їх составів у разі перевезення подільних вантажів.

Таким чином, перевізник повинен дотримуватись законодавчих вимог і не допускати навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями 1,3 метра або менше не більше 21 т. на дорогах державного значення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Суд наголошує на тому, що завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

В даному випадку позивачем здійснено перевезення вантажу, при якому навантаження на строєні осі перевищувало допустимі вагові параметри.

Суд звертає увагу, що переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Стосовно посилань позивача, що відстані між 2-3 строєними осями автомобіля складають 1,32 метри та посадові особи контролюючого органу формально віднеслися до заміру відстаней між колесами строєних осей (заміри проводились без присутності водія; рулетка якою проводилися заміри провисала, заміри проводилися не з середини ступиці колеса; не було видно чітких відміток які б вказували що відстань між осями складає саме 1,30 метри), суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що щодо транспортного засобу, на якому позивачем перевозився вантаж, міжосьове вимірювання проводилось із застосуванням приладу вимірювальна стрічка №Р/051, про що зазначено в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР097860 від 18.03.2025 /а.с. 52/.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №11/221/а, яке чинне до 09 серпня 2025 року, рулетка вимірювальна з фібергласовою стрічкою S-Line 30 M, заводський № Р/051 відповідає вимогам експлуатаційної документації фірми виробника, МПУ 03777/01-2015, вказане свідоцтво видане державним підприємством "Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" /а.с. 58/.

Отже, застосована Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області вимірювальна техніка пройшла періодичну повірку, як того вимагає Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

З огляду на викладене, в суду відсутні підстави вважати, що проведені відповідачем заміри відстані між строєними осями транспортного засобу позивача не відповідають дійсності.

Суд критично оцінює посилання позивача що заміри проводились без присутності водія, оскільки як вбачається з долученого представником Державної служби України з безпеки на транспорті відеозапису з Боді камери інспектора рейдової перевірки водій був присутній під час вимірювання відстаней між осями транспортного засобу /відеофайл 0622MEDIA.MP4, таймкод 00:01:12/.

Щодо доводів позивача, що рулетка якою проводилися заміри провисала, заміри проводилися не з середини ступиці колеса та не було видно чітких відміток, які б вказували, що відстань між осями складає саме 1,30 метри, суд вказує, що дослідивши зміст відеозапису з Боді камери інспектора рейдової перевірки, обставини, на які посилається позивач не знайшли своє підтвердження /відеофайл 0612MEDIA.MP4, таймкод 00:01:46-00:01:57, відеофайл 0622MEDIA.MP4, таймкод 00:01:16-00:01:27 /. З вказаного відеозапису вбачається, що заміри строєних осей було проведено з середини ступиці колеса, вимірювальна стрічка була натягнута та можливо ідентифікувати відмітки поділки вимірювальної стрічки, якою було здійснено заміри.

Суд не бере до уваги доводи позивача, що відстані між 2-3 строєними осями автомобіля складають 1,32 метри та відповідний відеозапис позивача, оскільки вказаний відеозапис позивачем було зроблено 15.04.2025 року, після винесення акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР097860 від 18.03.2025. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що заміри строєних осей було проведено за допомогою звичайної вимірювальної техніки, яка не пройшла періодичну повірку та не має відповідного свідоцтва про повірку /відеофайл "Відео замірів Позивача.mp4", таймкод 00:00:10-00:00:53/.

Суд погоджується з твердженнями представника Державної служби України з безпеки на транспорті, що зазначаючи про технічні характеристики автомобіля, позивач не додає жодних доказів на підтвердження технічних характеристик напівпричепа (технічні паспорти на напівпричіп, сертифікати відповідності, які б достовірно підтверджували відстань між осями вказаного напівпричепа 1,32 м).

Суд зазначає, що в ході розгляду справи відповідачем підтверджено належним чином оформленими документами факт перевищення позивачем габаритно-вагових норм, що є складом правопорушення, за який абз. 15 ч. 1 ст. 60 Законом України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

Таким чином постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області № 154000 від 15.04.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до Приватної багатопрофільної фірми "ФЕРРІТ" застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, обґрунтовано, з урахуванням обставин, що мали значення для її прийняття, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватної багатопрофільної фірми "ФЕРРІТ" (вул. Вузька, буд. 19, м. Полтава, 36022, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ), Відділу державного нагляду (контролю) в Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Європейська, буд. 155, м. Полтава, 36008) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол