Справа № 473/4047/25
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4047/25
РІШЕННЯ

іменем України

"29" серпня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М. за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши в порядку у відкритому судовому засіданні з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив:

06 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5369966 від 01.08.2025 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відносно нього інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області 01.08.2025 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови від 01.08.2025 року вбачається, що 01.08.2025 року о 17 години 08 хвилин на 116 км. автомобільної дороги Н24 Благовіщенськ Миколаїв громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, а при перевірці документів не мав при собі поліса обов`язкового страхування, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст.126 КУпАП.

Позивач зазначив, що дана постанова не відповідає вимогам закону та обставинам справи, а тому просить визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП він не вчиняв, що стосується правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, то вказане правопорушення було вчинено ним через неуважність і відразу після зупинки ним було вжито заходів для усунення право рушення.

Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року відбулася заміна неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївські області на належного відповідача Головне управління патрульної поліції у Миколаївській області.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, вважав, що належним доказом, яким є відеозапис боді камери поліцейського підтверджено правомірність складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається із постанови ЕНА № 5369966 по справі про адміністративне правопорушення, 01.08.2025 року о 17 години 08 хвилин на 116 км автодороги Н-24 «Благовіщенськ Миколаїв» громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD FOCUS днз НОМЕР_1 , та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, а при перевірці документів не мав при собі поліса обов`язкового страхування, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст.126 КУпАП.

На позивача, згідно ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 грн.

Ч.1 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП визначено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст. 36 КУпАП вбачається, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, звертає увагу на те, що відповідач на підтвердження правомірності складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також на спростування позову позивача направив до суду відеозапис боді-камери поліцейського, який був досліджений в судовому засіданні, однак жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відеозапис не містить.

Отже, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, тому, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а тому провадження по справі у цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4 а Правил дорожнього руху визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п. 2.1.ґ ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 53 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, положеннями вищевказаної статті передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Крім того, ст. ст. 21, 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують водія мати при собі чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової та на вимогу органу Національної поліції надати для перевірки.

Позивач не пред`явив на вимогу поліцейського поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності або ж чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, що зафіксовано на відеозаписі.

Таким чином, досліджені у справі докази підтверджують фактичні обставини установлені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та викладені поліцейським у постанові від 01.08.2025 року серії ЕНА №5369966 про те, що ОСОБА_1 не пред`явив поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та порушення ним вимог п. 2.1 «ґ» ПДР України, що вказує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Твердження позивача, що у зв`язку із відсутністю порушення п. 8.5.1 Правил дорожнього руху поліцейський не мав підстав перевіряти наявність полісу та складати протокол за порушення п.2.1 ґ ПДР України, є необгрунтованими. Під час спілкування з поліцейськими позивач не заперечував того, що він об`їхав транспортний засіб, який рухався попереду, тому перевірка документів була обумовлена поставленим йому в провину порушенням правил дорожнього руху.

Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що оскаржувана постанова у частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП винесена відповідачем на законних підставах, а тому вимоги позивача про її скасування цій частині є необґрунтованими й такими, що не підлягають до задоволення.

Ураховуючи недоведеність відповідачем факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч 1. ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , суд вважає, що наявні підстави для часткового скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи у частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Водночас, у частині притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення постанову слід залишити без змін.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, витрати понесені позивачем на сплату судового збору слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у сумі 302,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 122, 126, 245, 251, 252, 268, 280, 285, 289,293 КУпАП, ст.2,5,11-30,72-79,90,121,139,241-250,9-11,268-272,286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕНА № 5369966 від 01.08.2025 року у частині накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанову серії серії ЕНА № 5369966 від 01.08.2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а вимоги позовної заяви у цій частині залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 - 302,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач:Головне управління національної поліції в Миколаївській області ЕДРПОУ 40108735, юридична адреса 54001, Миколаївська область м. Миколаїв, вул.. Захисників Миколаєва буд.5.

Суддя М.М. Ротар