Справа № 320/27672/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року № 320/27672/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни від 29.05.2025 ВП № 78197282 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення №4А-1509 від 30.11.2024 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 51000,00 гривень;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни від 29.05.2025 ВП № 78197282 про стягнення виконавчого збору у розмірі 5100,00 гривень;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни від 29.05.2025 ВП № 78197282 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає на протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження з підстав, що виконавчий документ, постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі якого відкрито виконавче провадження, оскаржується в судовому порядку, а відтак у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваних постанов. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/ 27672 /25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/ 27672 /25 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого дії щодо винесення оскаржуваних постанов відповідачем здійснені у відповідності та в порядку передбаченому чинним законодавством, тому на думку відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що позиція відповідача у відзиві не спростовує обставини та доводи викладені ним в позовній заяві та є безпідставним, таким, що не містить заперечень на проти позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено Постанову № 4А-1509 від 30.11.2024 року. У вказаній постанові дата набрання чинності вказана 20.12.2024.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва 22.01.2025 року у справі № 758/988/25 відкрито провадження, згідно якої позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 4А-1509 від 30.11.2024 року, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн.

Станом на 01.09.2025 рішення у справі № 758/988/25 згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень не прийнято.

Постанову № 4А-1509 від 30.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із заявою про стягнення штрафу на користь держави від 20.12.2024 року №4/2861 направлено до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та згідно відомостей (інформації) про виконавче провадження датою надходження виконавчого документа до державного виконавця є 27.05.2025.

Головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савченко Юлією Йосипівною, розглянуто заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове виконання Постанови № 4А-1509 від 30.11.2024 року та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78197282 від 29.05.2025 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 29.05.2025 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.05.2025 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За приписами статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Статтею 304 КУпАП визначено питання пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 307 КУпАП передбачені строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300 - 1, 300 - 2, 300 - 3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо іншу не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В даному випадку, постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення №4А-1509 винесена 30.11.2024, відповідно до якої позивач мав право або сплатити суму штрафу в добровільному порядку або оскаржити таку постанову в 15 денний строк, з моменту отримання, що в даному випадку відбулося шляхом отримання її 08.01.2025.

Позивач скористався своїм правом на судове оскарження постанови №4А-1509 від 30.11.2024 та звернувся до суду, про що зазначено в ухвалі Подільського районного суду м. Києва 22.01.2025 року у справі № 758/988/25, якою відкрито провадження.

Таким чином, строки сплати суми штрафу в силу приписів КУпАП було зупинено, а тому зазначена постанова станом на 22.01.2025 не підлягала направленню до примусового виконання, до розгляду справи Подільським районним судом м. Києва по суті та набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, строки пред`явлення виконавчого документу, а саме постанови №4А-1509 від 30.11.2024 до примусового виконання станом на день розгляду даної справи є зупиненими в силу КУпАП.

Виключно після набрання судовим рішенням Подільського районного суду м. Києва законної сили у справі № 758/988/25 та несплати суми штрафу позивачем в добровільному порядку у ІНФОРМАЦІЯ_1 є обов`язок направити до примусового виконання постанову №4А-1509 від 30.11.2024.

Суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається дати направлення постанови №4А-1509 від 30.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконавчого органу, оскільки заява про стягнення штрафу на користь держави №4/2861, з якою направлено до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий документ, датована 20.12.2024 року та згідно відомостей (інформації) про виконавче провадження датою надходження виконавчого документа до державного виконавця є 27.05.2025.

Враховуючи вищезазначене, у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та вчинення відповідних дій щодо примусового виконання постанови №4А-1509 від 30.11.2024, стягувати виконавчий збір та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, оскільки станом на дату надходження виконавчого документу він був оскаржений судовому порядку та рішення у справі не було прийнято.

Водночас відповідно до норм Закону №1404-VIII під час відкриття виконавчого провадження виконавці не зобов`язані перевіряти факт оскарження боржником постанови про накладення суб`єктом владних повноважень штрафу чи іншого стягнення.

Отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.

Відтак, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови №4А-1509 від 30.11.2024 року без прийняття до виконання та в силу вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Стосовно обрання належного способу захисту порушеного права позивача, суд зазначає, що не можуть бути визнані протиправними спірні постанови, оскільки державні виконавчі органи і приватні виконавці в силу Закону № 1404-VIII не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку, а тому вони підлягають лише скасуванню.

Вказана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №826/15117/17 та постановою Верховного Суду від 14.03.2024 у справі № 591/4234/23, які підлягають врахуванню судом при розгляді даної справи.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням статті 139 КАС України, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем сплачено 3 633,60 грн. судового збору за подання даного адміністративного позову.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, - задовольнити частково.

Скасувати постанову Головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни від 29.05.2025 ВП № 78197282 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення №4А-1509 від 30.11.2024 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 51000,00 гривень.

Скасувати постанову Головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни від 29.05.2025 ВП № 78197282 про стягнення виконавчого збору у розмірі 5100,00 гривень.

Скасувати постанову Головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни від 29.05.2025 ВП № 78197282 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 гривень.

У задоволенні в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04208, м. Київ, просп. Гонгадзе, буд. 5б, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 3 633,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.