Справа № 520/33378/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

28 серпня 2025 року Справа № 520/33378/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 04.07.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 04.07.2023 з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходу.

Ухвалою суду від 09.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Через кабінет "Електронного суду" від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з поданням представником позивача позову без належним чином підтверджених повноважень.

В обґрунтування зазначеної вище заяви відповідач зазначив, що представник позивача звертаючись до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 долучив ордер серії АН № 1131203, разом з тим, відповідач наголошує, що Адвокат Коломойцев М.М. використовував ордер із зазначеним номером для надання правничої допомоги іншим фізичним особам в межах інших судових проваджень. Окрім того, відповідач зазанчив про недотримання позивачем строків звернення до суду з позовом, оскільки позивач перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (Відповідач) в період з 29.08.2022 року по 04.07.2024 року, а до суду звернувся 05.12.2024, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Представник позивача подав до суду заперечення, щодо клопотання про залишення позову без розгляду та надав оновлений ордер на підтвердження повноважень як представника Нікітченка Миколи Вікторовича - серії АН № 1667001.

Суд розглянувши клопотання представника відповідача зазначає таке.

Частиною 2 ст. 160 КАС України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" установлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги затверджено рішенням Ради адвокатів України Національної асоціації адвокатів України від 12.04.2019 №41 (далі - Положення), та встановлює єдині для всіх адвокатів України правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення, з подальшими змінами, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Бланки ордерів генеруються у відповідному розділі Особистого кабінету адвоката на сайті Національної асоціації адвокатів України. При цьому облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів також відображається в Особистому кабінеті та в адміністративній частині електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України (пункти 6-7 Положення).

У пункті 9 Положення визначено, що ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (пункт 11 Положення).

Пункт 12 Положення наводить вичерпний перелік реквізитів, які має містити ордер, зокрема, серію, порядковий номер ордера, Посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа, Дату видачі ордера (підпункти 12.1, 12.3, 12.9).

Таким чином, враховуючи приписи Положення, один зґенерований бланк ордеру, якому присвоєна серія і номер, є оригіналом і повинен існувати в єдиному примірнику. Використання бланку ордера повторно для представництва різних клієнтів, в різних органах, в різний період часу є порушенням Правил адвокатської етики (рішення Ради адвокатів України від 15-16.12.2023 №137 Про затвердження роз`яснення щодо використання бланків ордерів на надання правничої (правової) допомоги) (ухвала Верховного Суду від 14.03.2024 у справі № 922/4140/19).

Разом з тим, суд наголошує, що при розгляді справи пріоритетним має бути недопущення ситуації позбавлення позивача права допуску до правосуддя.

Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 звернув увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що представником позивача на усунення недоліків документів, що підтверджують його повноваження долучено новий, належним чином оформлений, ордер. Відтак, вважає за можливе продовжувати розгляд справи за позовом ОСОБА_1 .

Щодо посилань представника відповідача на порушення позивачем процесуального строку для звернення до суду з позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23 зазначила, що стаття 233 КЗпП України є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Указана норма поширює свою дію на всіх працівників і службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Зокрема, суд бере до уваги також правові висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23:

"77. Судова палата частково поділяє позицію суду апеляційної інстанції щодо порядку обчислення строку звернення до адміністративного суду, зазначену у його висновку. Зокрема, слід погодитися із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

78. Виходячи з цього, Судова палата вважає обґрунтованим висновок про те, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа, а саме 30 березня 2023 року, є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

79. Водночас слід наголосити, що визначення моменту вручення грошового атестата як початку перебігу строку у цій справі відповідає вимогам частини другої статті 233 КЗпП України та не суперечить принципу юридичної визначеності.".

Відтак, оскільки позивач при звільненні не отримав детального розрахунку нарахованих сум грошового забезпечення, довідку про доходи № 844 позивач отримав 28.10.2024, а звернувся до суду 04.12.2024, суд дійшов висновку, що позивачем тримісячний строк на звернення до суду з позовом не пропущено.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Мельников Р.В.