Справа № 360/1523/25
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

01 вересня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/1523/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали за позовом адвоката Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 29 липня 2025 року надійшла позовна заява адвоката Єфімік Олени Олександрівни (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Луганській області) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність ГУПФУ в Луганській області щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу пенсії;

- зобов`язати ГУПФУ в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу пенсію з дати припинення.

Ухвалою від 04 серпня 2025 року адміністративний позов залишено без руху; запропоновано позивачу (представнику позивача) протягом десяти календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, із зазначенням дати, з якої припинено нарахування та виплату позивачу пенсії; у разі пропуску визначеного абзацом першим частини другої статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду - заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали від 04 серпня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, від представника позивача до суду 11 серпня 2025 року надійшло клопотання про поновлення процесуального строку та уточнена позовна заява з такими уточненим вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 червня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 червня 2024 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку представником позивача зазначено, що з урахуванням віку і відсутністю стабільного зв`язку в системі «інтернет», позивач за допомогою небайдужих сусідів (бо сам не має здібностей до користування комп`ютерною технікою) декілька разів зверталась через вебпортал Пенсійного фонду України до відповідача у справі щодо питання зміни способу виплати пенсії. Позивач отримувала відповіді, в яких здебільшого було цитування нормативних актів і пропозиція особисто звертатися до пенсійного органу.

Представник позивач зазначив, що про те, що відповідач не поновив страхову виплату з 01 червня 2024 року, позивачу стало відомо з листа відповідача у грудні 2024 року, а до цього вона намагалась вирішити питання, що і вбачається з листування між сторонами у справі.

З посиланням на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, представник позивача просила поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи питання поважності пропуску строку звернення в межах аргументів, наведених позивачем, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Абзацом першим частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вже вище вказано, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суддя наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

В уточненій позовній заяві представник позивача зазначає, що припинення виплати пенсії позивачці відбулось з 01 червня 2024 року.

Тобто у червні 2024 року позивачка повинна була дізнатися про невиплату пенсії.

Проте до адміністративного суду з вимогами щодо оскарження дій відповідача позивачка звернулась тільки 29 липня 2025 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого абзацом першим частини другої статті 122 КАС України.

Суд звертає увагу позивача, що КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18) та дійшла такого правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Отже, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Отже, для соціальних судових спорів строк звернення до суду обчислюється з дати отримання відповідної суми коштів. Від висновку щодо обчислення строку з дати відповіді на звернення особи - Верховний Суд відступив.

Відповідно, з дня отримання/неотримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

У заяві про поновлення строку звернення до суду вказано, що позивачка до грудня 2024 року намагалася вирішити питання щодо поновлення виплати пенсії шляхом листування з відповідачем.

Проте позивачем (представником позивача) на підтвердження таких тверджень жодних доказів не надано.

З листа ГУПФУ в Луганській області від 09 грудня 2024 року № 9322-8907/C-02/8-1200/24 слідує, що позивачка зверталася на вебпортал Пенсійного фонду України ВЕБ-12001-Ф-С-24-180359 та ВЕБ-12001-Ф-С-24-189847 з питання поновлення виплати пенсії, які зареєстровано в ГУПФУ в Луганській області за № 8907/C-1200-24 та за № 9376/C-1200-24. Однак цей лист не містить інформації про дати звернення позивачки до відповідача, що позбавляє суд можливості з`ясувати, чи були такі звернення здійснені позивачкою без зайвих зволікань, в розумний строк після припинення виплати пенсії, тобто встановити обставин, на встановленні яких при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, наголошує Верховний Суд.

Зважаючи на наведені обставини, суддя вважає, що подання заяви про поновлення строку звернення до суду без подання доказів, що підтверджують вказані у заяві обставини, не може вважатися повним усуненням недоліків позовної заяви, про які вказав суд в ухвалі від 04 серпня 2025 року, та які слугували підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За приписами частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище та з метою забезпечення доступу позивача до правосуддя, суд вважає за необхідне продовжити строк усунення недоліків позовної заяви на десять календарних днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись статтями 12, 160, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Продовжити адвокату Єфімік Олені Олександрівні в інтересах ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на десять календарних днів з дня отримання даної ухвали суду.

Запропонувати позивачу (представнику позивача) протягом десяти календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- доказів на підтвердження наведених у заяві про поновлення строку звернення до суду від 08 серпня 2025 року обставин щодо листування позивача з відповідачем (звернення позивача на вебпортал Пенсійного фонду України, а також листи, направлені відповідачем у відповідь на звернення позивача).

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати представнику позивача до електронного кабінету за допомогою підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяК.О. Пляшкова