Справа № 140/12600/24
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2025 року

Київ

справа № 140/12600/24

адміністративне провадження № К/990/35523/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 (повне судове рішення складено 20.06.2025) у справі № 140/12600/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 до суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області (далі - скаржник), направлена до суду через підсистему «Електронний суд» 25.08.2025.

Вперше подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 24.07.2025 залишив без руху, надав десятиденний строк для усунення виявлених недоліків. Підставою для залишення касаційної скарги без руху стало зокрема те, що наведене скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень було недостатнім для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Верховний Суд зазначив, що правового обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування судами приведених скаржником норм права, ГУ ДПС не наводить. Водночас суд звернув увагу, що суди зазначили, що ненадання на початок перевірки документів, які підтверджують облік товарів, є самостійною підставою для застосування штрафних санкцій на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

Ухвалою від 12.08.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув, оскільки ГУ ДПС подало уточнену касаційну скаргу, у якій змінило підставу для касаційного оскарження судових рішень з пункту 3 на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. ГУ ДПС зазначало, що суди не врахували висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.05.2024 у справі №280/176/23, відповідно до якого «Не надання до перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР». Крім того, ГУ ДПС процитував такий висновок апеляційного суду «Колегія суддів звертає увагу на те, що ненадання на початок перевірки документів, які підтверджують облік товарів є самостійною підставою для застосування штрафних санкцій на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР. Разом з тим, ГУ ДПС у Волинській області вбачало порушення щодо ненадання документів про походження товару, а не про його облік, що є помилковим. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 27 серпня 2024 у справі №300/2879/22». На переконання ГУ ДПС, вірно здійснюючи аналіз норми Закону №265/95-ВР, суд доходить до прямо протилежного висновку, що суперечить такому аналізу. Суд звернув увагу, що саме тими висновками Верховного Суду, на які посилався скаржник, і керувалися суду попередніх інстанцій, а обґрунтування в чому саме полягає суперечність висновків судів попередніх інстанцій зі змісту касаційної скарги неможливо було з`ясувати. Крім того, суд зазначив, що обґрунтування уточненої касаційної скарги полягало у тлумаченні правил обліку товарних запасів, що визначені Порядком № 496. Однак, зазначене питання Верховний Суд не вирішував в постанові від 16.05.2024 у справі №280/176/23, що свідчило про відсутність взаємозв`язку між приведеними в уточненій касаційній скарзі доводами і визначеною підставою для касаційного оскарження судових рішення.

Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною першою статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.

Не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, слід зазначити, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

У вдруге поданій касаційній скарзі ГУ ДПС лише змінило підставу для касаційного оскарження судових рішень з пункту 1 на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та прибрало посилання на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.05.2024 у справі №280/176/23, що не може вважатися усуненням недоліків попередньо поданої касаційної скарги, які стали підставою для її повернення, оскільки безпосередній зміст доводів касаційної скарги залишився майже незмінним. Так, ГУ ДПС, аналогічно первісній редакції касаційної скарги, зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій статті 20 Закону № 265/95-ВР і вважає, що суд не врахував висновку Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 280/176/23, за змістом якого не надання до перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.

Однак, Верховний Суд вже звертав увагу скаржника, що саме таким висновком і керувалися суди попередніх інстанцій у питанні застосування статті 20 № 265/95-ВР, а підставою для задоволення позову став висновок судів про надання позивачем необхідних і достатніх документів.

Фактично, ГУ ДПС ставить питання про форму наданих позивачем документів у взаємозв`язку із тлумаченням правил обліку товарних запасів, що визначені Порядком № 496, однак, такі доводи не обумовлені викладенням підстав для касаційного оскарження судових рішень.

Суд вчергове звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 (повне судове рішення складено 20.06.2025) у справі № 140/12600/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Гімон