Справа № 295/8301/25
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/8301/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Чішман Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом, визнати неправомірною та скасувати постанову №120 від 27.03.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки про час і місце розгляду адміністративної справи його ніхто не повідомляв і будь-якого письмового повідомлення про час і місце розгляд зазначеної адміністративної справи він не отримував. Про наявність оскаржуваної постанови дізнався у Богунському ВДВС у місті Житомирі після відкриття виконавчого провадження №78288146, де і отримав 12.06.2025 копію вказаного виконавчого провадження та саму постанову №120 від 27.03.2025.

Маючи можливість отримати інформацію про позивача як військовозобов`язаного з інших відомчих реєстрів, службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 її не було використано, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи.

Зазначив, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 254 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався.

Також вказав, що у відповідача були відсутні підстави для розшуку ОСОБА_1 , адже обов`язковою умовою оголошення у розшук є наявність у розшукуваної особи статусу підозрюваного (тобто, підозра повинна бути вручена).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.06.2025 позивачу поновлено строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом, у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 23).

03.07.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказав, що відповідно до тимчасового посвідчення офіцера запасу № НОМЕР_1 , яке долучене позивачем до позовної заяви, останній перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.01.2015.

Відповідно до абз. 4 ст.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" (документ 3633-ІХ) громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

-у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

-у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до інформації яка розміщена на офіційному веб-сайті Верховної ради України, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" набрав чинності 18.05.2024.

Отже усі без винятку військовозобов`язані відповідно до вимог Закону, зобов`язані були уточнити свої персональні дані у визначений спосіб до 16 липня 2024 року.

В свою чергу позивач не виконав вимоги Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" та не оновив свої персональні дані у визначений строк, що підтверджується витягом з облікової картки позивача, сформованим за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, де зафіксовано дата оновлення персональних даних 20.02.2025.

07.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено факт не оновлення персональних даних позивачем у визначений термін.

ІНФОРМАЦІЯ_4 07.02.2025 було направлено електронне звернення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, з метою проведення останніми в межах компетенції заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 260 КУпАП, та провести розшук, адміністративне затримання і доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача для складання протоколу про адміністративні правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

18.03.2025 року о 15.37 год позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, після чого відносно останнього в його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення №120 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, де у відповідній графі зазначено дату, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення №120 та запропоновано проставити особистий підпис у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення, на що останній відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, але з невідомих причин не прибув на розгляд справи у визначений термін, а також будь-яких клопотань щодо перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення від позивача не надходило.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення позивача було своєчасно оповіщено про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , а 27.03.3025 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за відсутності позивача у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Після закінчення розгляду справи відносно позивача, начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 було оголошено постанову за справою про адміністративне правопорушення №120 від 27.03.2025, копію якої в подальшому було надіслано поштовим відправленням №683 засобами поштового зв`язку позивачеві, у відповідності до вимог ч.1 ст.285 КУпАП.

15.07.2025 ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому просив вважати відзив на позовну заяву необґрунтованим. Зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. У відзиві на позовну заяву відповідач описує порядок притягання осіб до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП. Позивач зазначає, що відповідач не надав жодного доказу порушень позивачем діючого законодавства, що регулює вказані правовідносини.

Зазначає, що посилання відповідача на покази свідків про те, що позивача повідомляли про час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки вказані свідки є працівниками вказаного центу і є зацікавленими особами, а отже вказані пояснення не можуть бути належними та допустимими доказами повідомлення про час і місце розгляду адміністративної справи без відповідного письмово повідомлення, яке мало бути вручено безпосередньо у вказаному центрі куди позивач був доставлений працівниками поліції.

Інші посилання, якими обґрунтована відповідь на відзив, є ідентичними з тими, якими обґрунтована позовна заява.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Стаття 242 КАС України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , молодший лейтенант запасу, є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується тимчасовим посвідченням офіцера запасу № НОМЕР_1 (а.с. 19).

07.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено факт не оновлення персональних даних позивачем у визначений термін, у зв`язку з чим цього ж дня було направлено електронне звернення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, з метою проведення останніми в межах компетенції заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 260 КУпАП, та з метою провести розшук, адміністративне затримання і доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача для складання протоколу про адміністративні правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

18.03.2025 року о 15.37 год позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, після чого відносно останнього, в його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення №120 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, де у відповідній графі зазначено дату, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

У такому протоколі визначено дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 27.03.2025 о 10:00 год за адресою відповідача.

Від отримання другого примірника протоколу позивач відмовився, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Постановою №120 від 27.03.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000, 00 грн. Постанова розглянута у відсутності позивача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.2 розділу І вищевказаної Інструкції уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пп.8, 9,10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (далі-справа). Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно достатті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Відповідно до положень частини 3 ст. 210-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-XII), особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

На території України особливий період розпочався 17.03.2014 року відповідно доУказу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію».

Відповідно до абз. 3 ст. 4 «Про оборону України» з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

На разі в Україні, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, введено правовий режим воєнного стану, який є результатом фактичного початку воєнних дій, та який продовжено.

Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.

Розділом II Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ.

Відповідно до частини першої ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

-військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

-резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

-військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

-військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

-особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2).

Тобто у відповідності до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Частина 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Також відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-IX від 11.04.2024 громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядку №1487). Цей Порядок також передбачає Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які містяться у Додатку 2.

Відповідно до підпункту 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отже вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані, а саме:

- через центр надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими іелектронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він вчасно не оновив свої військово облікові дані до 16.07.2024.

При цьому, у позовній заяві позивач не обґрунтовує та не доводить свої вимоги фактом виконання ним обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм та здійснення ним уточнення своїх персональних даних жодним із визначених законом способів.

Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було і матеріали справи не містять.

Інкриміноване позивачу правопорушення було вчинене після 18.05.2024 року, тобто після набуття чинності Законом №3696-ІХ, яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, при цьому саме з 19.05.2024 року у позивача виник обов`язок уточнити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані.

Доводи позивача в тій частині, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи спростовуються змістом протоколу № 120 від 18.03.2025, з якого вбачається, що позивач відмовився від його підписання, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Обгрунтування позивача, що він з 13.10.2014 взятий на військовий облік як особа офіцерського складу в ІНФОРМАЦІЯ_7 по військовій спеціальності № 531100 не спростовують його обов`язку згідно встановлено Законом порядку оновити свої військово-облікові дані у строк з 19.05.2024 року по 16 липня 2024 року. Облікові дані позивач оновив 20 лютого 2025 року, що підтверджується даними з реєстру.

Накладене на позивача стягнення у розмірі 17 000 гривень відповідає санкції ч.3 ст.210 КУпАП, що становить 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Інші доводи позивача також не спростовують правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС Україниза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова була винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справи про адміністративні правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, матеріали справи не містять, а судом таких обставин не встановлено, докази порушення процедури винесення оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення відсутні, адміністративне стягнення застосовано у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а відтак, з огляду на встановлені вище фактичні обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, і не підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України понесені ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-78, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 27 серпня 2025 року.

Суддя Л.М. Чішман