Справа № 280/1773/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 280/1773/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року (суддя Н.В. Стрельнікова) у справі № 280/1773/25 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 25 680, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов`язань. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідно до пп. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд встановив, що позивачем не дотримано вимоги ст. 95 ПК України.

Відтак, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що згідно ст. 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вважає, що адреса на яку направлено ОСОБА_1 податкову вимогу, є адресою відомого місцезнаходження платника податків відповідно до офіційної інформації з ЄДР та податкова вимога є належного направленою відповідачці.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до даних інтегрованих (облікових) карток платника податків, за фізичною особою ОСОБА_1 рахується податковий борг у розмірі 25 680, 00 грн., а саме з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 25 582, 39 грн. та з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК 18010300) у розмірі 97, 61 грн.

На час вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.

Оскільки у добровільному порядку заборгованість відповідачкою сплачена не була, позивач звернувся до суду з позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до ст. 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 58.3 ст. 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Положеннями ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

Пунктом 45.1 ст. 45 ПК України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Відповідно до положень ст. 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є громадянами України.

До облікової картки фізичної особи - платника податків вноситься інформація зокрема про місце проживання.

Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Колегія суддів зазначає, що оскільки вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

Апеляційний суд зауважує, що в силу приписів ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, але не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що відповідачці від контролюючого органу рекомендованим листом з повідомленням про врученя була надіслана податкова вимога форми «Ф» №0-0801 від 10.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, ця вимога не була вручена та повернута на адресу контролюючого органу з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

З листа позивача від 20.01.2025 судом першої інстанції встановлено, що відповідно Центральної бази даних Держаного реєстру фізичних осіб платників податкі ДПС України ОСОБА_1 по датах внесення до Держаного реєстру фізичних осіб платників податків:

16.11.1996 Запоріжжя, АДРЕСА_2 ;

31.03.2024 Запорізька, АДРЕСА_3 ( а.с.7).

Згідно відповіді з Єдиного держаного ре демографічного реєстру № 1204405 від 17.03.2025 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 з 19.04.2018 (а.с.21).

У свою чергу, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, податкова вимога у черні 2024 року була направлена відповідачу на адресу АДРЕСА_1 , проте доказів, що вказана адреса є або адресою реєстрації відповідача або його податковою адресою матеріали справи не місять.

Отже, адреса АДРЕСА_1 , станом на червень 2024 року не була адресою реєстрації чи податковою адресою відповідача, куди направлена податкова вимога, оскільки такою є адреса АДРЕСА_3 .

Відтак, апеляційний суд зазначає, що податкова вимога форми «Ф» №0-0801 від 10.06.2024 всупереч приписам ст. ст. 42, 45, 59 ПК України надіслана контролюючим органом відповідачці не за її податкової адресою, а отже ця вимога не може вважатись належним чином врученою (надісланою).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не дотримано вимоги ст. 95 ПК України, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі № 280/1773/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 28.08.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров