Справа № 520/26594/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 р.Справа № 520/26594/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.07.25 року по справі № 520/26594/23

за позовом ОСОБА_1

до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Салтівського відділу державної виконавчої служби в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту відповідач, Салтівський ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ), в якому просила:

- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати Салтівський ВДВС в м. Харкові надати письмову відповідь про результати розгляду Заяви від 07 червня 2023 року ОСОБА_1 ;

- стягнути з Салтівського ВДВС в м. Харкові на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1 073 грн. 60 коп. та витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 2 560 грн, а всього - 3 633, 60 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 закрито провадження у справі № 520/26594/23 за позовом ОСОБА_1 до Салтівського ВДВС в м. Харкові про визнання бездіяльності протиправною.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 по справі № 520/26594/23 скасовано в частині закриття провадження у справі № 520/26594/23 за позовом ОСОБА_1 до Салтівського ВДВС в м. Харкові щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та в частині повернення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого відповідно до платіжного документу №0.0..1 від 18.09.2023, а саме: в розмірі 536,80 грн.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 по справі № 520/26594/23 залишено без змін.

Справу № 520/26594/23 направлено Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року визнано протиправною бездіяльність Салтівського ВДВС в м. Харкові щодо недотримання встановленого Законом України Про звернення громадян місячного строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 07.06.2023 року про надання інформації.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Салтівського ВДВС в м. Харкові.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2560 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Салтівського ВДВС в м. Харкові.

18.03.2025 ОСОБА_1 подала до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просила винести додаткове судове рішення, яким стягнути з Салтівського ВДВС у місті Харкові на її користь понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 в сумі 3 028 грн та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5 950 грн, всього 8 978 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 по справі № 520/26594/23 скасовано. Справу № 520/26594/23 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі № 520/26594/23 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 3028,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Салтівського ВДВС в м. Харкові.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Салтівського ВДВС в м. Харкові.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм процесуального права, не врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, раніше викладених у постановах Верховного Суду, просить суд апеляційної інстанції змінити мотивувальну та резолютивну частину додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі № 520/26594/23 в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, яка має бути стягнена з відповідача на користь ОСОБА_1 з 500 грн на 5950 грн, а також стягнути з Салтівського ВДВС у м. Харкові на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати зі сплати гонорару адвокату в розмірі 4250 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує, що суд першої інстанції не мав підстав з власної ініціативи зменшувати заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу з 5950 грн до 500 грн, оскільки відповідачем не було надано до суду жодних заперечень щодо стягнення вказаних витрат. Такі висновки суду першої інстанції суперечать правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, де наголошено на виключені ініціативи суду щодо вирішенні питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Стверджує, що суд першої інстанції, вважаючи заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу таким, що не відповідає вимогам співмірності, не врахував при цьому обставин та складності справи, не надав оцінку наданим ОСОБА_1 на підтвердження витрат на правову допомогу доказам, не визначив необхідний фактичний обсяг правової допомоги, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про зменшення заявленого позивачем розміру витрат з 5950 грн до 500 грн.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.03.2025 ОСОБА_1 подала до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просила винести додаткове судове рішення, яким стягнути з Салтівського ВДВС у місті Харкові на її користь понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 в сумі 3 028 грн та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5 950 грн, всього 8 978 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 по справі № 520/26594/23 скасовано. Справу № 520/26594/23 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Задовольняючи частково заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, вважав необґрунтованим розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки сума витрат у розмірі 5 950,00 грн., не є обґрунтованою в контексті дослідження обсягу таких послуг із урахуванням складності справи, а зазначені у Акті витрати на їх виконання є явно завищеними. У зв`язку з чим, дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу в даній справі є 500,00 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Салтівського ВДВС.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (додаткове рішення переглядається в частині вирішення питання щодо відшкодування витрат з правничої допомоги), колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі № 280/1765/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які входять до предмета доказування у справі, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З аналізу статті 134 КАС України, випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції позивачем до матеріалів справи додано копії: додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги за № 02-18/09-23 від 18 вересня 2023 року, акту приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 27.08.2024, платіжної інструкції № 0.0..1 від 27.08.2024 (том 1 а.с. 66, 68-69).

Так, відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 23.08.2024 року у зв`язку з незгодою клієнта з постановленою Харківським окружним адміністративним судом ухвалою від 13 серпня 2024 року по справі № 520/26594/23 сторони домовилися викласти п. 3.2 розділу 3 Договору від 18.09.2023 № 02-18/09-23 про надання правової допомоги в наступній редакції: «3.2 За домовленістю сторін, вартість послуг виконавця за цим договором буде визначатися за погодинним розміром наступним чином: за 1 витрачену годину роботи виконавця клієнт зобов`язаний сплатити 1700 грн».

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 27.08.2024 адвокатом надано позивачу послуги з аналізу, пошуку і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах; безпосереднього складання в Другий апеляційний адміністративний суд апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 по справі № 520/26594/23 та оформлення примірників апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості осіб, які приймають участь у справі.

Вартість вказаних послуг становить 5950 грн із розрахунку 1700 грн за годину роботи адвоката (всього витрачено часу 3,5 год.).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 02.05.2025 у справі № 460/16521/23, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів, зазначає наступне.

Щодо заяви в частині відшкодування витрат на правничу допомогу за складання апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024, колегія суддів, дослідивши її обсяг та зміст, який в більшій частині складається із викладення фактичних обставин справи, опису наданих позивачу послуг з правової допомоги з цитуванням відповідних норм права, які регулюють порядок відшкодування таких витрат, що в свою чергу вказує на те, що складення апеляційної скарги не вимагало великого обсягу аналітичної й технічної роботи та витраченого часу, вважає, що співмірним розміром правової допомоги в цій частині буде 1700 грн, що відповідає вартості однієї години роботи адвоката.

З приводу розміру витрат за надання послуг з аналізу, пошуку і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах та оформлення примірників апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості осіб, які приймають участь у справі, слід зазначити, що такі витрати не є співмірними з обсягами наданих послуг, не можуть вважатися окремими послугами з правничої допомоги від наведеної вище та поглинаються послугами з підготовки та подання апеляційної скарги, якій судом надано оцінку вище (задоволено частково).

При цьому послуги з оформлення примірників апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості осіб, які приймають участь у справі не потребують юридичних знань та не можуть включатися до складу витрат на правничу допомогу.

У зв`язку з чим, відсутні підстави для окремого відшкодування витрат на правничу допомогу в цій частині.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), колегія суддів вважає обґрунтованою, пропорційною сумою судових витрат на правничу допомогу є 1700 грн.

Посилання апелянта на відсутність заперечень відповідача, щодо співмірності витрат на правничу допомогу та відсутність у суду права зменшувати розмір гонорару колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію обґрунтованості, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відсутність з боку відповідача заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання, щодо співмірності заявлених до відшкодування судових витрат на правничу допомогу, як це передбачено ч.7 ст. 134 КАС України, однак не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги ч.1-4 ст. 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірність критеріям. Ці висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з практикою Верховного Суду зазначеною у постанові від 06.11.2022 по справі №922/964/21, постанові від 25.07.2023 по справі №340/4492/22, які відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України підлягають врахуванню судом.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Щодо заявленого позивачем в апеляційній скарзі клопотання про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у розмірі 4250 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Так, на підтвердження понесених витрат позивачем до апеляційної скарги додано копії акту приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги від 22.07.2025 та платіжної інструкції № 0.0..1 від 22.07.2025 про оплату 4250,00 грн.

Відповідно до вказаного акту приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги від 22.07.2025 адвокатом позивачу надано послуги з аналізу, пошуку і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах та нормативного матеріалу та складання в Другий апеляційний адміністративний суд тексту апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі № 520/26594/23.

Вартість вказаних послуг становить 4250 грн із розрахунку 1700 грн за годину роботи адвоката (всього витрачено часу 2,5 год.).

Колегія суддів, враховуюче наведене вище нормативно-правове обґрунтування, дослідивши обсяг та зміст апеляційної скарги, яка складається з викладення фактичних обставин (опис хронології судового провадження по даній справі 3 аркуші), доводів по суті скарги із цитуванням практики Верховного Суду, які повторюються (6 аркушів) та обґрунтування вимог про стягнення витрат на правничу допомогу за подання апеляційної скарги на рішення від 07.07.2025 (на 3-х аркушах), що в більшості становить виклад норм, що регулюють розподіл судових витрат та в меншій мірі доводи по суті самих вимог, які так само повторюються, приходить до висновку, що складення апеляційної скарги не вимагало великого обсягу аналітичної й технічної роботи та витраченого часу, тому вважає, що обгрунтованим розміром правової допомоги за складання апеляційної скарги буде 1700 грн, що відповідає вартості однієї години роботи адвоката.

При цьому, витрати за надання послуг з аналізу, пошуку і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах та нормативного матеріалу, відшкодуванню не підлягають, оскільки, як зазначалось вище, не є обґрунтованими з обсягом наданих адвокатом послуг, не можуть вважатися окремими послугами з правничої допомоги від наведеної вище та поглинаються послугами з підготовки та подання апеляційної скарги, якій судом надано оцінку вище.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за апеляційний перегляд судового рішення у розмірі 1700 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до підпунктів 1, 3 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 317 КАС України).

З урахуванням викладеного, враховуючи неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, шляхом не надання належної оцінки обсягу правової допомоги, отриманої позивачем та відповідним підтверджуючим доказам, що призвело до неправильного визначення розміру витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі № 520/26594/23 в частині розгляду вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу слід змінити з підстав та мотивів, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови та замінити в третьому абзаці резолютивної частині рішення суму витрат на професійну правничу допомогу з «500,00 грн. (п`ятсот гривень) на 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп».

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 7 липня 2025 року по справі № 520/26594/23 в частині розгляду вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу змінити з підстав та мотивів, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови та змінити в третьому абзаці резолютивної частини рішення суму витрат на професійну правничу допомогу з « 500,00 грн. (п`ятсот гривень)» на « 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Салтівського відділу державної виконавчої служби в м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська 12, м. Харків, 61000, ).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 28.08.2025 року