Справа № 200/6124/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 серпня 2025 року Справа №200/6124/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., дослідивши уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною діяльності, довідки та зобов`язання вчинити певні дії, та додані до позовної заяви документи, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку матеріальної допомоги, наданої позивачеві за 2021-2024 роки згідно до п. 39 постанови Касаційного Верховного суду по справі 420/693/232;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок матеріальної допомоги, наданої позивачеві за 2021-2024 роки, згідно до п. 39 постанови Касаційного Верховного суду по справі 420/693/233;

- визнання протиправною діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не виплатити [не вказано кому] матеріальної допомоги на оздоровлення за 2025 рік;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити [не вказано кому] матеріальну допомогу на оздоровлення за 2025 рік;

- визнання протиправною діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не виплатити [не вказано кому] матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити [не вказано кому] матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік;

- визнання протиправною діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі [не вказано кому] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 178 «Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» довідки про грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно в повному обсязі,

- визнання невідповідності цієї довідки п.11 розділ 1 (5 категорія військовослужбовців), п. 4 розділу 3 (звільнення в запас осіб які мають право на носіння форменого одягу, та осіб які звільнені за сімейними обставинами) Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період: «та наказу № 232 від 29 квітня 2016 року Інструкції «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» в нормах 1, 2, 4, 9, 18, 57;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 привести довідку номер 11 про вартість речового майна, що належить до видачі [не вказано кому], у відповідність до вимог постанови КМУ 168, наказу Міністерства оборони № 232, у відповідність до п. 11 розділу 1, та п. 4 розділу 3 Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити все майна, яке належало до видачі позивачеві та яке перелічено в наказі № 232 від 29 квітня 2016 року Інструкції Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в нормах 1, 2, 4, 9, 18, 57;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за все не отримане майно, яке належало до видачі позивачеві, та яке перелічено в наказі № 232 від 29 квітня 2016 року «Інструкції Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в нормах» 1, 2, 4, 9, 18, 57 для відповідної категорії військовослужбовців.

Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

1) уточненої позовної заяви із наведенням у ній:

- у преамбулі позову: номеру телефону відповідача (або наведенням підстав не зазначення таких відомостей);

- викладенням позовних вимог відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, на які позивач посилається у позові:

- копії постанови «Касаційного Верховного суду по справі 420/693/232»;

- доказів на підтвердження направлення позивачем командиру в/ч НОМЕР_1 рапортів від 2 липня 2025 року про: виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2025 рік, перерахунок матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 - 2024 роки, виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, видачу довідки про вартість речового майна, що належить до видачі;

- копію «відповіді кадрового центру ЗСУ»;

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог стосовно невидачі позивачу належної довідки про розмір грошового забезпечення та в частині позовних вимог стосовно не проведення відповідачем перерахунку матеріальної допомоги, наданої позивачеві у 2023-2024 роках;

3) доказу про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в розмірі 1937,92 грн [за позовні вимоги немайнового характеру - щодо довідки про речове майно та за позовні вимоги майнового характеру - стосовно видачі позивачу речового майна та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно].

27 серпня 2025 року судом отримано від позивача заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано:

1) уточнену позовну заяву, у преамбулі (вступній частині) якої вказано номер телефону відповідача, а позовні вимоги в прохальній частині позову викладені в наступній редакції:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, наданої позивачеві за 2021-2024 роки, з урахуванням п. 39 постанови Касаційного Верховного суду по справі 420/693/232;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, наданої позивачеві за 2021-2024 роки, з урахуванням п. 39 постанови Касаційного Верховного суду по справі 420/693/233;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати [не вказано кому] матеріальної допомоги на оздоровлення за 2025 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити [не вказано кому] матеріальну допомогу на оздоровлення за 2025 рік;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати [не вказано кому] матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити [не вказано кому] матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не видачи [не вказано кому] довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, яка приведена у відповідності п. 11 розділ 1 (5 категорія військовослужбовців), п. 4 розділу 3 (звільнення в запас осіб які мають право на носіння форменого одягу, та осіб які звільнені за сімейними обставинами) Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період", та наказу № 232 від 29 квітня 2016 року Інструкції Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в нормах 1, 2, 4, 9, 18, 57;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати [не вказано кому] довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, приведеної у відповідність до вимог постанови КМУ 168, наказу Міністерства оборони № 232, у відповідності п. 11 розділ 1 (5 категорія військовослужбовців), п. 4 розділу 3 (звільнення в запас осіб які мають право на носіння форменого одягу, та осіб які звільнені за сімейними обставинами) Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період: «та Наказу № 232 від 29 квітня 2016 року Інструкції Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в нормах 1, 2, 4, 9, 18, 57, яку направити на поштову адресу позивача та на його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) копію постанови Касаційного Верховного суду по справі 420/693/23;

3) копію листа кадрового центру ЗСУ від 7 листопада 2024 року № 388/139 Вих. ЗПІ;

4) опис вкладення та копію рекомендованого поштового повідомлення (№ відправлення 778) на підтвердження направлення позивачем командиру в/ч НОМЕР_1 рапортів від 2 липня 2025 року;

5) заяву про поновлення процесуального строку для звернення до суду із цим позовом;

6) клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову (замість доказу на підтвердження сплати судового збору);

7) копію посвідчення серія МВ від 22 серпня 2016 року, відповідно до якого позивач має статус учасника бойових дій.

Заява про поновлення строку звернення до суду із даним позовом в частині позовних вимог стосовно не видачи "довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, яка приведена у відповідності до нормативно-правових приписів", обґрунтована наступним.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, отримана позивачем лише 10 липня 2025 року, і лише з цього моменту у позивача виникло (?) відповідно до Постанови КМУ № 178-2016 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно", так як позивач не знав що саме і в якій кількості йому було взагалі видано і на яку компенсацію він може розраховувати.

Розглядаючи заяву позивача про поновлення процесуального строку для звернення до суду із зазначеними позовними вимогами, суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається з позову та доданих до нього матеріалів, позивач звільнений з військової служби 19 вересня 2024 року.

У позові зазначено, що «Після звільнення з військової служби, а саме 19.09.2024 року позивач зрозумів, що з ним військова частина своєчасно не розрахувалась по всім видам грошового та р е ч о в о г о забезпечення та не виплатили компенсацію за не використанні дні щорічної відпустки».

Отже, останній день для звернення до суду із даними вимогами є 19 жовтня 2024 року.

У позовній заяві вказано, що дізнавшись при звільненні, що з ним відповідач своєчасно не розрахувався «по всім видам грошового та р е ч о в о г о забезпечення та н е виплатив компенсацію за невикористанні дні щорічної відпустки», позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом про оскарження бездіяльності щодо нездійснення нарахування та виплати йому грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Як вбачається з програмного забезпечення Донецького окружного адміністративного суду «Діловодство спеціалізованого суду» зазначений позов був поданий позивачем 21 жовтня 2024 року (адміністративна справа № 200/7399/24).

Відповідно до викладеного у позовній заяві, позивач звернувся до відповідача із рапортом щодо направлення йому в строк до 12 липня 2025 року довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, лише 2 липня 2025 року.

Суддя зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Отримання позивачем у липні 2025 року (як про це зазначає позивач) довідки про вартість речового майна, яку йому (за його поясненням) відповідач направив у відповідь на його рапорт від 2 липня 2025 року, не свідчить про поважність причин пропуску позивачем місячного строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами.

Інших підстав про визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даними вимогами у заяві про поновлення процесуального строку не наведено.

Щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду із позовними вимогами про перерахунок матеріальної допомоги, наданої позивачеві у 2023-2024 роках.

В ухвалі від 18 серпня 2025 року зазначено, що з викладеного у позові вбачається, що позивач дізнався про «неправильний» (за його твердженням) розрахунок матеріальної допомоги за 2021-2024 роки у день звільнення з військової частини НОМЕР_1 19 вересня 2024 року і що враховуючи приписи ст. 122 КАС України та ст. 233 Кодексу законів України про працю адміністративний позов позивача в частині позовних вимог стосовно не проведення відповідачем перерахунку матеріальної допомоги, наданої позивачеві за 2023-2024 роки, та зобов`язання провести перерахунок матеріальної допомоги, наданої позивачеві за 2023-2024 роки, заявлені до суду із пропуском тримісячного строку.

В якості поважних причин пропуску тримісячного строку позивач посилається на те, що лише з рішення Касаційного Верховного Суду по справі 420/693/233 він дізнався про те, що додаткову винагороду по постанові КМУ № 168 віднесено до додаткових видів щомісячного грошового забезпечення і звернувся 2 липня 2025 року до відповідача із рапортом про перерахунок матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2024 роки (при цьому рапорт про перерахунок допомоги на вирішення соціально-побутових питань, наданої позивачеві за 2021-2024 роки відповідно до наданих суду матеріалів позивачем не направлявся відповідачеві).

Суддя знов наголошує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Не знання про прийняття Верховним Судом України певного судового рішення (прийнятого стосовно іншої особи) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду із відповідним позовом.

Таким чином, повідомлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог про перерахунок матеріальної допомоги за 2023-2024 роки не є поважними.

Щодо не надання позивачем доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі 968,96 грн за подання даного позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача видати належну довідку про речове майно, суддя зазначає наступне.

Як зазначено вище, позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху не надано суду доказ на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1937,92 грн (де: 968,96 грн - судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру щодо довідки про речове майно; 968,96 грн - за позовні вимоги майнового характеру стосовно видачі позивачу речового майна та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно).

Разом із цим в уточненій позовній заяві позивачем у прохальній частині позові не вказані позовні вимоги стосовно видачі речового майна та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, а щодо позовних вимог стосовно довідки про речове майно - позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що позивач є учасником бойових дій і що згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням його прав.

Посилається на постанову Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 572/2088/17, відповідно до якої пільги по сплаті судового збору здійснюється на підставі п. 1, п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», який є спеціальним Законом і який не містить жодних обмежень для учасників бойових дій щодо предмету судового захисту порушених прав.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову в частині позовних вимог щодо довідки про речове майно згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя виходить з такого.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон України «Про судовий збір») від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Дана норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до ст. 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

За змістом ч. 2 ст. 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про сплату/не сплату судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону № 3551-XII.

У постанові від 8 березня 2023 року у справі № 701/589/22 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Також у наведеній постанові Верховний Суд вказав, що подібну правову позицію стосовно застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 і що підстави для відступу від цієї позиції відсутні.

Правова позиція Верховного Суду з приводу звільнення позивачів - учасників бойових дій від сплати судового збору саме у справах, пов`язаних із порушенням їх прав як учасників бойових дій, підтримана в наступному і в інших постановах Верховного Суду, зокрема у постановах від 20 липня 2023 року у справі № 160/20070/21, від 24 квітня 2025 року у справі № 520/23062/24.

Заявлені позивачем позовні вимоги в частині, які стосуются довідки про речове майно, н е стосуються його прав, пов`язаних зі статусом учасника бойових дій.

Як наслідок, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову в частині позовних вимог щодо довідки про речове майно на згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - відсутні.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що позивачем у встановлений судом строк недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунуті.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

При цьому у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 520/23062/24 Верховний Суд вказав, що норми КАС України установлюють вимоги до позову, а не до певних позовних вимог, а отже, суд перевіряє дотримання позивачем вимог до позову в цілому і наслідки недотримання останнім приписів ст.ст. 160, 161 КАС України стосуються усього позову, а не його окремої частини.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 242, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна