Справа № 420/18013/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18013/24

Категорія: 106000000 Головуючий в 1 інстанції: Хурса О.О

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:15.10.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) (далі в/ч НОМЕР_2 ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати позивачу надбавки за кваліфікацію за період з 21 листопада 2011 року по 17 лютого 2015 року в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та доплатити позивачу надбавку за кваліфікацію з 21 листопада 2011 року по 17 лютого 2015 року у розмірі, визначеному у Додатку №25 до Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»(далі Постанова №1294), з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо не виплати позивачу із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням;

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу надбавки за кваліфікацію за період з 18 лютого 2015 року по 01 березня 2018 року в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та доплатити позивачу надбавку за кваліфікація з 18 лютого 2015 року по 01 березня 2018 року у розмірі, визначеному у Додатку №25 до Постанови №1294;

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням а тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 провести нарахування та виплату зазначених коштів позивачу із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими а особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі Порядок №44);

- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої надбавки за кваліфікацію та винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби за весь час затримки оплати - з 21 листопада 2011 року по день фактичної виплати;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої надбавки за кваліфікацію та винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби за весь час затримки виплати - з 18 лютого 2015 року по день фактичної виплати;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 провести нарахування та виплату зазначених коштів позивачу із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку №44.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що при виплаті позивачу у спірний період надбавки за кваліфікацію та винагороди за тривалість безперервної військової служби відповідачі керувалися пунктом 7 Постанови № 1294 та нараховували:

- надбавку за кваліфікацію у розмірі 50% від законодавство встановленого розміру, а не 5 відсотків посадового окладу за 2 клас, 8 відсотків посадового окладу за 1 клас та 11 відсотків посадового окладу за клас майстра, як це передбачено додатком № 25 до Постанови №1294;

- винагорода за тривалість безперервної військової служби виплачена у розмірі 50% посадового окладу та окладу за військовим званням, замість визначених додатком № 25 до Постанови №1294 1 посадового окладу.

Відповідачі позов не визнали, вказуючи, що в межах спірних правовідносин діяли правомірно.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з 21 листопада 2011 року по 17 лютого 2015 року в розмірі 50% відсотків, законодавчо встановленого розміру.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_2 нарахувати та доплатити ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з 21 листопада 2011 року по 17 лютого 2015 року включно, у розмірі, визначеному у Додатку № 25 до Постанови №1294.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з 18 лютого 2015 року по 01 березня 2018 року в розмірі 50% відсотків, законодавчо встановленого розміру.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та доплатити ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з 18 лютого 2015 року по 01 березня 2018 року включно, у розмірі, визначеному у Додатку № 25 до Постанови №1294.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 15-річної календарної військової служби.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 15-річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням за тривалість безперервної 20-річної календарної військової служби.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної 20-річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводами апеляційної скарги є те, що в/ч НОМЕР_2 в повному обсязі здійснювала всі оспорювані позивачем виплати у відповідності до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України, що затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 (далі - Інструкція № 425).

Інструкції №425, яка затверджує порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби України, тоді як Постанова №1294 упорядкування структури та умов грошового забезпечення.

Також, в/ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу в якій вказала, що рішення суду першої інстанції має бути скасоване, а в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги:

- в 2010 році в/ч НОМЕР_1 вірно визначили та виплатили позивачу додаткову винагороду за тривалість безперервної військової служби 15 років у розмірі 50 відсотків установленого розміру;

- в 2015 році в/ч НОМЕР_1 вірно визначили та виплатили позивачу додаткову винагороду за тривалість безперервної військової служби 20 років у розмірі 50 відсотків установленого розміру;

- в період з 2012 по 2017 рік в/ч НОМЕР_1 вірно визначили та виплатили позивачу надбавку за кваліфікацію у розмірі 50 відсотків установленого розміру;

- суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, не дослідивши на підставі яких нормативних актів в/ч НОМЕР_1 нараховували позивачу вказані виплати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_1 перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

Позивач проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 з 21листопада 2011 року по 17 лютого 2015 року та в/ч НОМЕР_1 з 18 лютого 2015 року по 01 березня 2018 року та згідно з витягом наказу Начальника НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України №552-ОС від 01 травня 2024 року його виключено зі списків особового складу.

Позивач звернувся до відповідачів із заявою від 02 травня 2024 року, в якій просив: 1) нарахувати та виплатити надбавку за кваліфікацію з дати її призначення по березень 2018 року у розмірі, визначеному у Додатку № 25 до Постанови №; 2) виплатити винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1-го посадового окладу та окладу за військовим званням та винагороду за тривалість безперервної 20-ти річної календарної військової служби, виходячи із часу набуття права на виплату винагороди у розмірі 1,5 посадового окладу та окладу за військовим званням.

Листом № 09/Д-4477/3260 від 29 травня 2024 року в/ч НОМЕР_1 повідомила, що відповідно до наказів Адміністрації Державної прикордонної служби « Про грошове забезпечення ( заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби у 2015-2018 роках» додаткові види грошового забезпечення, визначені в додатку 25 до Постанови №1294 виплачуються у розмірі 50 відсотків установленого згідно із зазначеним додатком розміру. Надбавка за класну кваліфікацію виплачена позивачу у повному обсязі відповідно до наказів. Винагорода за 20 років безперервної військової служби виплачена позивачу у липні 2017 року.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що липні 2012 року виплачена винагорода за 15 років безперервної військової служби в розмірі 630 грн. (при посадовому окладі 1135 грн. та окладі за військовим званням 125 грн.); в липні 2017 року виплачена винагорода за 20 років безперервної військової служби в розмірі 945 грн. (при посадовому окладі 1135 грн. та окладі за військовим званням 125 грн.).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що спірні винагороди за безперервну військову службу виплачувались не в повному розмірі, що є порушенням вимог підпунктом 3.25.1 пункту 3.25 Інструкції № 425.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що 29 червня 2008 року з дати набрання законної сили Інструкції №425 виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови № 1294, в тому числі і надбавки за кваліфікацію виплачується у розмірах встановлених цією Інструкцією № 425.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України №425, Постанови Кабінету Міністрів України №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Колегія суддів відхиляє доводи апелянтів, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII).

Відповідно до ст.1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Приписами ч.1 ст.9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 і 3 ст.9 Закону №2011-XII).

Положеннями ч.1 ст.9 Закону України №2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою №1294 затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови.

Приписами п.2 Постанови №1294 передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Відповідно до п.7 Постанови №1294 до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

Приписами п.11 Постанови №1294 надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Наведені приписи дають підстави вважати, що Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Міністерству оборони України упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.

З аналізу наведених норм слідує, що до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру.

Судом першої інстанції встановлено, що надбавка за кваліфікацію у спірні періоди виплачувалась позивачу в розмірі 5,5 % від посадового окладу.

Як вже зазначалося, до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру відповідно до пункту 7 Постанови № 1294.

20 травня 2008 року на виконання пункту 2 Постанови №1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України, яка набрала чинності 29 червня 2008 року.

У розділі ІІІ цієї Інструкцією визначено порядок, умови та розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу ІІІ цієї Інструкції особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу;

Наказом № 425 упорядковано додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28 до Постанови №1294.

Тому, 29 червня 2008 року з дати набрання законної сили Інструкції №425 виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови №1294, в тому числі і надбавки за кваліфікацію виплачується у розмірах встановлених цією Інструкцією №425.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період проходження військової служби у законодавчо встановленому розмірі.

Доводи апелянтів стосовно розміру винагороди за тривалість безперервної військової служби колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Додатком 25 до Постанови № 1294 для військовослужбовців встановлено винагорода за тривалість безперервної військової служби, посадовий оклад і оклад за військовим званням (військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби: 1,0 за 15 років; 1,5 за 20 років; 2 за 25 років; 2,5 за 30 років; 3 за 35 і кожні наступні п`ять років.

Підпунктом 3.25.1 Інструкції №425 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах: 15 років - 1,0; 20 років - 1,5; 25 років - 2,0; 30 років - 2,5; 35 років і кожні наступні п`ять років - 3,0.

Винагорода виплачується за місцем штатної служби за наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - за наказами вищих начальників (командирів) за підпорядкованістю.

Згідно з матеріалами справи, позивачу: в липні 2012 року виплачена винагорода за 15 років безперервної військової служби в розмірі 630 грн. (при посадовому окладі 1135 грн. та окладі за військовим званням 125 грн.); в липні 2017 року виплачена винагорода за 20 років безперервної військової служби в розмірі 945 грн. (при посадовому окладі 1135 грн. та окладі за військовим званням 125 грн.).

Таким чином, дії відповідачів щодо виплати позивачу винагороди за тривалість безперервної 15 та 20 річної військової служби у розмірі 50% від розміру, передбаченого Постановою №1294, суперечать нормам законодавства, а тому є протиправними.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що спірні винагороди за безперервну військову службу виплачувались не в повному розмірі, що є порушенням вимог підпунктом 3.25.1 пункту 3.25 Інструкції №425.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.