Справа № 160/16161/25
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Криворізька виправна колонія(№80)" про визнання протиправною бездіяльності та стягнення кощтів,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної установи "Криворізька виправна колонія(№80)", в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Криворізька виправна колонія №80», щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі суми грошової компенсації вартості за неотримане речове майно ОСОБА_1 за період служби в установі;
- стягнути з Державної установи «Криворізька виправна колонія №80», на користь ОСОБА_1 невиплачену грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період 23.07.1999 по 14.08.2013 розмірі - 28 294,20грн.;
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі суми грошової компенсації вартості за неотримане речове майно через допущення останнім прорахунків у ведені облікових даних щодо речового майна при перенесені даних з попередньої зареєстрованої арматурної картки №127 (дата реєстрації, якої не зазначено) в нову арматурну картку з аналогічним номером.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що виплата спірної компенсації здійснена позивачеві 19.05.2025 року. Також зауважує, що при розрахунку виплати грошової компенсації позивачем не враховано строки носіння форменного одягу, а також того, що право позивача на її отримання виникло лише з 14.08.2013 року.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в державній установі Державній установі «Криворізька виправна колонія №80» (Відповідач). З 22.05.2025 року звільнено відповідно до наказу начальника установи від 21.04.2025 №78/ОС-25. Відповідно до наказу начальника установи від 28.02.2022 №24/ОС-22 був увільнений від виконання обов`язків в зв`язку із призовом на військову службу за призовом під час мобілізації з 26.02.2022 по 23.01.2025 року.
14.05.2025 представником позивача направлено запит до Відповідача з метою отримання копії документів, щодо проходження служби Позивачем та розміру проведених належних виплат за період проходження служби, а також прохання що у разі виявлення не проведення нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням всіх належних складових та не нарахування та виплати інших компенсаційних виплат провести їх виплату.
Вважаючи, що відповідач виплатив грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у неповному розмірі, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» №2713-IV держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 №578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», затверджений Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (далі - Порядок № 578, тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.
Пунктом 2 Порядку №578 визначено, що речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах (далі - речове майно), що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань.
Пунктом 3 Порядку №578 визначено, що речове майно за цільовим призначенням є речовим майном поточного забезпечення, а за використанням поділяється на майно особистого користування та інвентарне майно.
Пунктом 23 Порядку № 578 визначено, що замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до їх закупівельної вартості.
За приписами пункту 27 Порядку № 578 під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.
Відповідно до пункту 60 Порядку №578 для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.
Таким чином, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби під час звільнення на підставі їх заяви виплачується грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, у зв`язку з чим оформляється відповідна довідка.
Посилання позивача на допущення відповідачем прорахунків у ведені облікових даних щодо речового майна при перенесені даних з попередньої зареєстрованої арматурної картки №127 (дата реєстрації, якої не зазначено) в нову арматурну картку з аналогічним номером як підставу для не згоди із розмір компенсації судом до уваги не приймається, оскільки ані довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна ані дії відповідача під час її складання та обрахунку не були предметом судового оскарження.
Наведені обставини свідчать про безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна