Справа № 160/33214/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР ІНВЕСТ» про стягнення податкового боргу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР ІНВЕСТ», в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
09 січня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР ІНВЕСТ» надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕКОРТ ІНВЕСТ» не має рахунків у банках. Всі банківські рахунки були закриті Відповідачем, у зв`язку з припиненням юридичної особи і даний факт також знайшов своє відображення в Акті перевірки від 29.03.2024 №865/04-36-07-14-04/38922294, на підставі якого були прийняті податкові повідомлення-рішення, по яким виник податковий борг. Тобто, станом на 26.03.2024, й станом на момент звернення Позивача до суду з даною позовною заявою, у Відповідача не має рахунків у банках та банківських установах. У зв`язку з відсутністю рахунків ТОВ «ДЕКОРТ ІНВЕСТ» у банках та банківських установах обрання Позивачем спосіб захисту порушеного права стягнення податкового боргу шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, - не є належним способом захисту порушеного права та не призведе до бажаного результату.
13 січня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що на момент звернення до суду з позовною заявою про стягнення податкового боргу з ТОВ «ДЕКОРТ ІНВЕТ» у платника був наявний податковий борг на загальну суму 675 967,75 грн, відповідно до розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника, що були додані до позовної заяви. Предметом позову є стягнення податкового боргу з платника податків, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які є узгодженими і не сплаченими у встановлений законодавством строк. Контролюючий орган, звертаючись до суду з цим позовом, просив стягнути заборгованість з відповідача, яка була нарахована відповідачу, та яка останнім фактично оскаржена не була. Крім того, звертають увагу, що ППР в судовому порядку не оскаржувались. З урахуванням вищенаведеного та встановлених обставин у справі, зокрема, що за Відповідачем обліковується податковий борг, докази сплати якого до суду також надано не було, контролюючим органом дотримано порядок стягнення такого боргу, зокрема, було направлено податкову вимогу на адресу платника податків в порядку, визначеному ПК України (вимога є чинною та у судовому порядку не оскаржена) та податкові повідомлення-рішення (також в судовому порядку не оскаржувались), тому вважають про наявність підстав для задоволення позовних вимог контролюючого органу у повному обсязі та стягнення з Відповідача до бюджету заборгованості у загальному розмірі 675 967,75 гривень.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Заборгованість по податку на прибуток виникла у зв`язку з несплатою платником податків у встановлені терміни сум грошових зобов`язань у розмірі 675967,75 грн, виходячи з наступного:
Вказані податкові повідомлення-рішення було сформовано та надіслано податковим органом на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОРТ ІНВЕСТ» засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення, та отримано 30.04.2024 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення.
Рішенням Державної податкової служби України від 10.07.2024 року №21073/6/99-00-06-01-01-06 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 року №, а скаргу без задоволення.

З урахуванням вимог ст. 56, 57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою ТОВ «ДЕКОРТ ІНВЕСТ» у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Відповідно до вимог ст.59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, податковим органом в автоматичному режимі було сформовано та направлено на адресу ТОВ «ДЕКОРТ ІНВЕСТ» засобами поштового зв`язку із рекомендованим повідомленням про вручення податкову вимогу від 14.08.2024 року №0024537-131-0436 на загальну суму 675967,75 грн, та яку було вручено 20.08.2024 року.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги матеріали справи не містять.

Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

За п.42.2. ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, податковим органом було сформовано та направлено на адресу ТОВ «ДЕКОРТ ІНВЕСТ» засобами поштового зв`язку із рекомендованим повідомленням про вручення податкову вимогу від 14.08.2024 року №0-0436 на загальну суму 675967,75 грн, та яку було вручено 20.08.2024 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення, яке долучено до матеріалів справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість по сплаті податків є узгодженою та підлягає стягненню у встановленому законом порядку.

Пунктом 60.6 ст.60 Податкового кодексу України передбачено, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп.14.1.137 п. 14.1 ст.14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.41.4 ст.41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 ст.95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні письмові докази щодо оскарження відповідачем податкової вимоги від 14.08.2024 року №0-0436 або сплати податкового боргу на загальну суму 675967,75 грн.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

При цьому суд не приймає до уваги твердження відповідача з приводу того, що оскільки він знаходиться у стадії припинення та в нього відсутні відкриті рахунки у банках та банківських установах, обраний позивачем спосіб захисту порушених інтересів шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, не є належним способом захисту, та зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Тому, відсутність на момент звернення із позовом до суду у відповідача відкритих рахунків у банках та банківських установах, не є перешкодою для реалізації контролюючим органом, передбачених ст. 20 ПК України, повноважень щодо звернення до суду із позовом про стягнення з платника податкового боргу.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості, натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати вказаного податкового боргу у встановлені законодавством строки.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо питання розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч. 2. ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР ІНВЕСТ» (50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, буд.1, кімн. 05, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР ІНВЕСТ» () у розмірі 675967,75 грн., шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки та порядку, передбачені ст. 295, 297 КАС України.

Суддя І.В. Тулянцева