Справа № 400/8049/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 р. № 400/8049/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівський район, Львівська область, 79016,
провизнання протиправним та скасування рішення від 11.03.2025 № 77, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 11.03.2025 № 77 про відмову в перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області зарахувати періоди роботи позивачки до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу»: періоду роботи з 13.05.1981 по 25.07.1986 на посаді у ВЛКСМ та фінансів Єланецького райкому ЛКСМ України; з 14.10.2003 по 01.05.2016 на посадах в податкових органах; з 01.05.2016 по 23.12.2024 на посадах в податкових органах.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона отримує з 26.05.2019 пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV). 04.03.2025 вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення / перерахунок їй пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII). Однак, у відповідь отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в проведенні перерахунку від 11.03.2025 № 77, яке мотивоване недостатністю спеціального стажу державної служби, передбаченого Закону № 889-VIII. Вказане рішення, на думку позивачки, є протиправним, оскільки при його прийняті орган Пенсійного фонду України протиправно не зарахував до її стажу державної служби періоди її роботи з 13.05.1981 по 25.07.1986 на посаді у ВЛКСМ та фінансів Єланецького райкому ЛКСМ України, а також з 14.10.2003 по 23.12.2024 на посадах в податкових органах.

01.08.2025 представниця позивачки подала уточнений адміністративний позов, в якому вона просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 11.03.2025 № 77 про відмову в перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати періоди роботи позивачки до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу»: періоду роботи з 13.05.1981 по 25.07.1986 на посаді у ВЛКСМ та фінансів Єланецького райкому ЛКСМ України; з 14.10.2003 по 01.05.2016 на посадах в податкових органах; з 01.05.2016 по 23.12.2024 на посадах в податкових органах.

Підстави позову залишились незмінними.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у відзиві на позовну заяву від 21.08.2025 і Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у відзиві на позовну заяву від 26.08.2025 № 1300-5803-8/110880 заперечили проти позову і просили у його задоволені відмовити. Відзиви умотивовано тим, що присвоєння спеціальних звань та категорій державної служби регулювались різними законодавчими актами і ці поняття не є тотожними, тому для зарахування позивачці періоду роботи в органах державної податкової служби з 14.10.2003 по 01.05.2024 немає правових підстав. Також відсутні правові підстави для зарахування періоду її роботи з 13.05.1981 по 25.07.1986 на посаді в. о. завідуючої, завідуюча сектору обліку Єланецького райкому ЛКСМ України. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області закцентувало окремо увагу на тому, що воно розглянуло заяву позивачки за принципом екстериторіальності, а тому з прийняттям оскаржуваного рішення його функції щодо розгляду заяви про перерахунок пенсії позивачці вичерпано.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду позовної заяви, оформленої відповідно до статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) з урахуванням оцінки суду, наведеної у мотивувальній частині цієї ухвали (відсутні позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області).

01.08.2025 представниця позивачки подала до суду уточнений адміністративний позов.

12.08.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження відповідно до статті 263 КАС України (без виклику сторін у судове засідання), а також про витребування у Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області доказів.

До відзиву на позовну заяву від 21.08.2025 відповідач надав суду витребувані в нього докази.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі її обставини в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 09.04.2025 № 77 про перерахунок пенсії.

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 14.08.1980:

№№ 3-5 вона працювала в.о. завідувача сектору та завідувачем сектору обліку членів ВЛКСМ і фінансів Єланецького райкома ЛКСМ України з 13.05.1981 по 25.07.1986;

№№ 23-53 на різних посадах в органах державної податкової служби з 14.10.2003 по 23.12.2024.

04.03.2025 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону № 889-VIII.

У зв`язку з тим, що призначення / перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, яке 11.03.2025 прийняло рішення від № 77, яким відмовлено позивачці в переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

Вказана відмова аргументована тим, що станом на 01.05.2016 позивачка не працювала і не мала 20 років на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

У листі від 12.05.2025 № 18581-18750/Г-03/8-2800/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило позивачку про те, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби та робота в комсомольських організаціях не зараховуються до стажу державної служби.

Не погоджуючись з таким рішенням органу Пенсійного фонду України, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII цей Закон набирає чинності з 1 травня 2016 року.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менше як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, жінки, які станом на 01.05.2016 мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, мають право на одержання пенсії державних службовців не залежно від місця роботи на час досягнення віку і наявності страхового стажу, встановлених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічний правовий висновок міститься у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у зразковій справі № 822/524/18 та у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 року в справі № 295/16375/16-а, від 17.05.2021 у справі № 607/5615/17 та від 12.09.2023 у справі № 560/8328/22.

Водночас стаж державної служби, набутий після 01.05.2016 як такий, що відповідає вимогам пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, не враховується до стажу державної служби, що надає право на призначення пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

До такого ж висновку прийшов і Верховний Суд у постанові від 22.05.2024 у справі № 500/1404/23.

Таким чином, позовні вимоги позивачки в частині зарахування до її стажу, який надає їй право на отримання пенсії за віком державного службовця, період її роботи з 01.05.2016 по 23.12.2024 задоволенню не підлягають.

Що стосується періодів роботи (служби) позивачки з 14.10.2003 по 30.04.2016, суд зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 46 Закону № 889-VIII порядок обчислення стажу державної служби затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Посади і органи, час роботи в яких зараховувався до стажу державної служби до 01.05.2016 (день набрання чинності Законом № 889-VIII) визначався Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок № 283).

Абзацом третім пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Згідно з частинами першою і другою статті 4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (чинний з 01.01.1992 по 19.11.2012) (далі Закон № 509-ХІІ) Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади.

Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 509-ХІІ посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом державної податкової служби.

Згідно з частиною сьомою статті 15 Закону № 509-ХІІ посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Частиною п`ятою статті 15 Закону № 509-ХІІ встановлено, що правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, Законом України «Про державну службу».

Відповідно до абзацу першого пункту 343.1 статті 343 Податкового кодексу України, який набрав чинності 01.01.2011, посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання.

Згідно з абзацами першим і другим пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Водночас період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком державного службовця відповідно.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 у справі № 21-340а13.

Відповідно до записів № 23-40 трудової книжки позивачки НОМЕР_1 , заповненої 14.08.1980, вона працювала з 14.10.2003 по 11.05.2016 на посадах із спеціальними званнями в органах державної податкової служби.

Присягу державного службовця вона прийняла 02.04.1999 (запис № 17 трудової книжки), а 14.10.2003 їй було присвоєно одинадцятий ранг державного службовця (запис № 23).

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що увесь період її роботи в органах державної податкової служби з 14.10.2003 по 30.04.2016 підлягають зарахуванню до стажу державної служби, який враховується при призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

Щодо правомірності (протиправності) не зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивачки у комсомолі, то суд зазначає наступне.

Абзацом одинадцятим пункту 3 Порядку № 283 до стажу державної служби включається також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049.

Згідно з абзацом четвертим пункту 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівників органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049, до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України.

Відповідно до статті 118 Кодексу законів про працю України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Відтак робота на виборних посадах у комсомольських та інших громадських організаціях зараховується до стажу державної служби.

Оскільки у період 13.05.1981 по 25.07.1986 позивачка займала посаду завідувача (виконувача обов`язків завідувача) сектору обліку членів ВЛКСМ і фінансів Єланецького райкома ЛКСМ України (записи № 3-5 трудової книжки позивачки), тому вказані періоди її роботи підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.03.2025 № 77 є протиправним і підлягає скасуванню.

Що стосується належного відповідача за позовними вимогами про зарахування відповідних періодів до страхового стажу позивачки, суд врахував таке.

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Таким чином, повноваження щодо зарахування стажу та розгляду заяви особи про призначення пенсії належать тому органу Пенсійного фонду України, який визначений за принципом екстериторіальності.

У зв`язку з тим, що розгляд заяви позивачки від 04.03.2025 про призначення / перерахунок пенсії за екстериторіальним принципом здійснило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, тому саме воно є належним відповідачем щодо позовних вимог про зарахування відповідних періодів до стажу державної служби позивачки.

Тому не підлягають задоволенню відповідні позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Відповідно до частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області:

зарахувати до стажу державної служби позивачки, який дає право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу», періоди її роботи в Єланецькому райкомі ЛКСМ України з 13.05.1981 по 25.07.1986 та в органах державної податкової служби з 14.10.2003 по 30.04.2016;

повторно розглянути заяву позивачки про призначення / перерахунок пенсії від 04.03.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Квитанцією від 25.07.2025 № підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 968,96 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Оскільки цим рішенням позов задоволено лише до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, тому за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір на користь позивачки.

Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) і Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівський район, Львівська область, 79016; ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.03.2025 № 77 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівський район, Львівська область, 79016; ):

зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), який дає право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу», періоди її роботи в Єланецькому райкомі ЛКСМ України з 13.05.1981 по 25.07.1986 та в органах державної податкової служби з 14.10.2003 по 30.04.2016;

повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення / перерахунок пенсії від 04.03.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівський район, Львівська область, 79016; ) судовий збір у розмірі 968 (Дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 01 вересня 2025 року