Справа № 320/60405/24
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року № 320/60405/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи ОСОБА_1 старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби ЦМУ Міністерства Юстиції (м.Київ), Золотарьова Людмила Семенівна керівник "Бест Лізинг" про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради з позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи ОСОБА_1 старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби ЦМУ Міністерства Юстиції (м.Київ), Золотарьова Людмила Семенівна керівник "Бест Лізинг", в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 30.07.2024;

- зобов`язати відкрити виконавче провадження та вчинити дії, спрямовані на його виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про надмірну формальність підходу відповідача щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого документа позивача з огляду на відсутність у ньому окремих відомостей про особу боржника.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями ст. 287 КАС України.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що без внесення дати народження боржника, державний виконавець фактично не має технічної змоги винести постанову про відкриття виконавчого провадження. Стверджує, що на момент винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець діяв відповідно до норм законодавства, а, отже, підстав для скасування його рішення немає.

Треті особи правом на подання до суду письмових пояснень не скористались.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради звернулася до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження №2/8 9710 від 11.04.2024.

30.07.2024 страшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянуто заяву інспекії з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради щодо примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення 1ДІ №00483970 від 19.02.2024 до повідомлення серії ІД №01324351 від 05.02.2024 та прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання через відсутність зазначення дати народження боржника - фізичної особи та реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Вважаючи повідомлення відповідача протиправним та таким, що суперечить вимогам законодавства, а також перешкоджає у виконанні виконавчого документа, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною четвертою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє суду стверджувати, що відсутність у виконавчому документі будь - якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, коду ЄДРПОУ не позбавляє виконавця права отримати таку інформацію у відповідних установах.

Отже, відсутність у виконавчому листі таких відомостей не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася судом касаційної інстанції, зокрема Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі №471/283/17-ц, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої, Другої та Третьої судових палат Касаційного цивільного суду: від 22 серпня 2018 року у справі №471/283/17-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі №219/7439/14-ц від 11 грудня 2019 року у справі №487/3774/16-ц, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №813/2125/16.

При цьому, суд касаційної інстанції не відступав від вищевикладеної правової позиції та, підтримуючи її, зазначав що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Суд, також, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини п?ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у постанові по справі про адміністративне правопорушення відомості про код ЄДРПОУ боржника не зазначаються.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що винесення старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу лише з причини відсутності зазначеної у ньому дати народження боржника та реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника, порушує права стягувача, є протиправним, а таке повідомлення підлягає скасуванню.

Ураховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту є визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 30.07.2024 щодо примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення серія 1ДІ №00483970 від 19.02.2024 до повідомлення серії ІД №01324351 від 05.02.2024, та зобов`язання відповідача прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання постанови щодо примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення серія 1ДІ №00483970 від 19.02.2024 до повідомлення серії ІД №01324351 від 05.02.2024 та вчинити дії, спрямовані на його виконання.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Під час розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав до суду належних доказів на обґрунтованість прийняття ним оскаржуваного повідомлення, а, отже, не довів його правомірності.

Згідно із статтею 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28.11.2023 щодо примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення серія 1ДІ №00483970 від 19.02.2024 до повідомлення серії ІД №01324351 від 05.02.2024.

Зобов`язати Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ №00483970 від 19.02.2024 до повідомлення серії ІД №01324351 від 05.02.2024 та вчинити дії, спрямовані на його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Василенко Г.Ю.