Справа № 932/8428/25
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/8428/25
Провадження № 2-а/932/185/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Христюк М. В.

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Департамент патрульної поліції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад вимог позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся з позовом визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення в обґрунтування якого вказав, що 11.06.2025 о 11.50 год. на вул. Святослава Хороброго, біля буд. 35, м. Дніпро його було зупинено поліцейською УПП в Дніпропетровській області ДПП Гавриловою Вірою Вікторівною, за результатами зупинки винесено постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Інспектор не повідомила конкретної причини зупинки, не було проведено підготовки до розгляду справи, не оголошено про його початок, він був ознайомлений з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, йому не надали можливості надати пояснення, заявити клопотання та скористатися юридичною допомогою. Він повідомив поліцейській про потребу в аркуші паперу для пояснень, однак йому відмовили, а коли повернувся з магазину з папером, поліцейські вже були відсутні, постанову йому не вручили. Те, що задній покажчик повороту був червоного кольору, що нібито суперечить ДСТУ 3649:2010 не відповідає дійсності. Згідно п. 5.7.7 Правил ООН № 148 (редакція з поправкою 2 до серії 01, чинна з 22.09.2024) за Женевською угодою 1958 року допускається використання червоного кольору покажчиків повороту, якщо вони об`єднані з іншими задніми світловими пристроями, такими як стоп-сигнали або габаритні вогні. Автомобілем котрим він керував, має заводське виконання задніх покажчиків повороту червоного кольору, об`єднаних з стоп-сигналами, що відповідає цим вимогам, та який пройшов сертифікацію відповідності в Україні, якою підтверджено, що всі комплектуючі і складові автомобіля відповідають стандартам України та автомобіль дозволено для експлуатації на території України. Після цього автомобіль пройшов державну експертизу в сервісному центрі МВС з проведенням відповідної державної реєстрації 08.08.2024 року що підтверджує його технічну справність та відповідність вимогам чинного законодавства, зокрема міжнародних норм, які діють в Україні. Жодного переобладнання, яке порушувало б технічні стандарти,не здійснювалося. Будь-яких доказів переобладнання транспортного засобу після його державної реєстрації відповідач не надав.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, де вказав, що постанова винесена поліцейською у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, переобладнаним з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, а оспорювана постанова - законною, правомірною і такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

11.06.2025 поліцейські під час патрулювання у складі наряду поліції, реалізовуючи передбачені п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» повноваження поліції з виявлення та припинення адміністративних правопорушень, виявили рух транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів: задній покажчик повороту червоного кольору. Такі обставини підтверджуються відеозаписами з автомобільного відеореєстратора, встановленого в салоні службового транспортного засобу поліції, та портативних відеореєстраторів поліцейських 473349, 472682, 473022, що використовуються поліцією на підставі Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, а також фотографіями транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 .

З урахуванням викладеного, просить у позові відмовити.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Заяв та клопотань в порядку ст. 166 КАС України, сторонами не подано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 28.07.2025 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

11.06.2025 старшим лейтенантом поліції 4-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гавриловою В. В. було прийнято постанову серії ЕНА № 4945606 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. За змістом вказаної постанови, 11.06.2025 о 11.45.00 год. по вул. Святослава Хороброго, м. Дніпро водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «БМВ 340» д.н.з. НОМЕР_1 , який не відповідає ДСТУ 3649:2010.

Судом досліджені копія сертифікату відповідності від 22.03.2024, надані фотокартки та відеозаписи, зокрема, але не виключно й відеозаписи бодікакмери поліцейської.

V. Оцінка суду

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1322 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач отримав оскаржувану постанову 03.07.2025, звернувся до суду з позовом 04.07.2025 (позовна заява з додатками сформована в системі «Електронний суд»). Таким чином, строк на подання позовної заяви закінчився 14.07.2025 (13.07.2025 - неділя), тобто позивач своєчасно подав позовну заяву.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР України).

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За змістом ст.ст. 8 ч. 1, 19 ч. 2 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 52 Закону України «Про дорожній рух» закріплюють, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

ОСОБА_1 закидається вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом, який не відповідає ДСТУ 3649:2010.

За змістом до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

За змістом п. 31.3 а) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Кількість, розташування, колір, тип і режим роботи світлових приладів визначаються державними і міжнародними стандартами та «Конвенцією про дорожній рух» якими визначено, що на кожному транспортному засобі повинні бути такі світлосигнальні прилади: фари дальнього і ближнього світла, покажчики поворотів, габаритні ліхтарі, сигнали гальмування, ліхтар заднього ходу, ліхтар освітлення номерного знака, світловідбивачі.

Відповідно до ДСТУ 3649-2010 п. 6.1.5 - передні та задні покажчики поворотів повинні бути автожовтого кольору.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

При перегляді доданого до відзиву на позов відеозаписів встановлено факт того, що позивач керував автомобілем, який застосовуючи сигнали поворотів ззаду червоного кольору, позивач казав, що це технічна несправність і він їде на СТО її ремонтувати, це сталося внаслідок мийки машини.

За змістом позову позивач просив скасувати постанову внаслідок порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а у відповіді на відзив вже вказав, що червоні покажчики повороту не є порушенням.

Згідно Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 (далі - Конвенція), а саме п. 61 глави ІV «Відступлення від правил», «Договірні сторони можуть навіть допускати відступи від положень цього додатка щодо реєстрованих ними транспортних засобів, які можуть перебувати в міжнародному русі: дозволяючи червоний колір для зазначених у пункті 39 цього додатка світлових покажчиків повороту, що встановлюються позаду транспортного засобу».

Отже вказана норма не носить зобов`язуючий характер, а є такою, що дозволяє країні-учасниці, на свій розсуд, приймати рішення щодо нормативного визначення у своєму законодавстві питання щодо кольору вогнів і світлових пристроїв відносно автомобілів, що вона реєструє.

Відповідно до ст. 39 «Технічні вимоги» Глава І Конвенції «Кожен автомобіль, кожен причіп та кожен склад транспортних засобів у міжнародному русі повинні відповідати положенням додатку 5 до цієї Конвенції»

Відповідно до додатку 5 Глава ІІ «Вогні та светловідбиваючи прилади» ст. 39 Конвенції «Кожен автомобіль ....., повинен мати нерухомі покажчики повороту з блимаючи ми вогнями автожовтого кольору, розташовані в парах…».

Разом з тим, статтею 1 Конвенції передбачено, що «транспортний засіб вважається в «міжнародному русі» на території держави, якщо він: i) належить фізичній чи юридичній особі, які мають звичайне місце проживання поза цією державою; іi) не зареєстрований у цій державі; іii) тимчасово ввезений до неї.

Позивач не надав суду відомостей чи доказів про те, що його транспортний засіб вважається таким, що перебуває в міжнародному русі з вищезазначених підстав, а також про постійне місце проживання за межами України, відомостей щодо реєстрації вказаного транспортного засобу за межами України, тимчасове ввезення цього транспортного засобу на територію України, тощо.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень статті 1 Конвенції, «кожна договірна сторона має право не вважати, що транспортний засіб знаходиться в «міжнародному русі», який залишався на її території більше одного року без значної перерви, тривалість якої може бути встановлена цією Договірною стороною»

Крім того, позивач не зазначив, та не навів доказів, що вказаний транспортний засіб саме при виготовленні заводом був обладнаний сигналами повороту ззаду червоного кольору, а не був переобладнаний та що автомобіль був зареєстрований на території України саме у такому вигляді.

Крім цього, за змістом п. 52 наданого позивачем Сертифікату відповідності від 22.03.2024, примітки: Власник: ТОВ «АВТО ХАНТЕР». Встановлені пристрої освітлення та світлової сигналізації відповідають вимогам чинних в України нормативних документів. При внесенні до конструкції транспортного засобу, що порушують вимоги наказу Міністерства інфраструктури України № 521 від 17.08.2012 та наказу Міністерства інфраструктури України № 521 від 17.08.2012 № 408 від 18.11.2016 - сертифікат є недійсним.

Таким чином, наданий позивачем сертифікат виданий 22.03.2024, коли у транспортного засобу взагалі був інший власник, за ОСОБА_2 автомобіль зареєстрований лише 08.08.2024, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копію якого надав позивач.

З вище викладеного, враховуючи, що відповідно до п. 6.1.5 ДСТУ 3649-2010, які є діючими на території України, передні та задні покажчики поворотів повинні бути автожовтого кольору, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Абз. 1 ч. 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд враховує, що позивач при розгляді справи знаходився на телефонному зв`язку з іншою особою та консультувався з нею по цій справі, також на неодноразове питання поліцейської назвати свою адресу проживання, проігнорував це питання. Також позивач сказав, що хоче надати письмові пояснення, на що поліцейська запропонувала йому це зробити, однак у позивача не було паперу. На пропозицію надати усні пояснення на відеозапис, позивач не забажав цього робити та пішов з місця розгляду справи шукати аркуш паперу. Між тим, позивачем по суті справи були надані пояснення, що червоні покажчики повороту - це технічна несправність, яку він їхав усувати на СТО, це сталося після мийки, що підтверджується відеозаписом.

Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Стосовно процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

При цьому, суд враховує постанову ВС від 22.05.2020, справа № 825/2328/16.

Таким чином суд вважає, що права позивача при розгляді справи порушені не були, він надав пояснення по справі та міг скористатися правовою допомогою. Обов`язок поліцейської приймати саме письмові пояснення, КУпАП не містить. Клопотань щодо відкладення розгляду справи для залучення захисника, від позивача не надходило.

Враховуючи викладене, відповідачем, доведено правомірність складання постанови серії ЕНА № 4945606 від 11.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладання на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн, а отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст.ст. 23, 121, 245, 251, 258, 280, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 5, 72-77, 242-244, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 до Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження за адресою: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 01.09.2025.

Суддя І. В. Петунін