Справа № 320/53373/24
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2025 року

Київ

справа № 320/53373/24

адміністративне провадження № К/990/34042/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі №320/53373/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТА ХОЛДИНГ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена до суду через підсистему «Електронний суд» 12.08.2025.

Вперше подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 19.06.2025 касаційну скаргу залишив без руху. Надав скаржникові десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом. Верховний Суд роз`яснив скаржникові, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі зокрема пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Суд акцентував увагу на тому, що у випадку подання касаційної скарги на підставі зокрема пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем). Також суд звернув увагу, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судового рішення має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судового рішення у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для його ухвалення. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.

Ухвалою від 14.07.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув. Проаналізувавши уточнену касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не усуває виявлених недоліків, адже доводи ГУ ДПС не містили взаємозв`язку із висновками суду апеляційної інстанції.

Вдруге подану касаційну скаргу Верховний Суд повернув ухвалою від 04.08.2025 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. Суд зазначив про незмістовність наведеного скаржником обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Суд зауважив, що повторно подана касаційна скарга так і не усуває недоліків, на які було вказано Верховним Судом. Також суд звернув увагу, що підставою для задоволення позову стали висновки судів про те, що за фактичних обставин, що мають місце конкретно у цій справі, несвоєчасне відкриття провадження у справі про скасування податкових повідомлень-рішень не може легалізувати податкову вимогу і рішення про опис майна у податкову заставу, а доводи ГУ ДПС про те, що такі рішення вважаються відкликаними чи такими, що втратили чинність, без прийняття відповідного рішення є безпідставними.

Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, а її зміст є майже ідентичним до попередніх касаційних скарг, які Верховний Суд вже визнав неналежно оформленими.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною першою статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.

Не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, слід зазначити, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Однак, звертаючись з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не виправив недоліків, які стали підставою для повернення попередньої поданих касаційних скарг. Скаржник лише додав розділ щодо виникнення податкового боргу, однак, обґрунтування незгоди з судовими рішеннями в частині, що своєчасне судове оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення свідчить про неузгодженість грошових зобов`язань, визначених таким податковим повідомленням-рішенням, як наслідок, унеможливлює залишення в силі податкової вимоги і рішення про опис майна у податкову заставу, які були прийняті у зв`язку із несплатою таких грошових зобов`язань, ГУ ДПС не наводить.

Аналогічно попереднім редакція касаційної скарги, ГУ ДПС із посиланням на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України доводить, що оскільки ПК України не містить деталізації, на якому саме етапі судового оскарження податкове повідомлення-рішення набуває статусу неузгодженого, то контролюючий орган у своїй роботі керується саме Наказом «Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 12.01.2021 № 5. Так, у зв`язку із надходженням до контролюючого органу ухвали про відкриття адміністративного провадження лише 18.11.2025 за вх. № 31929/5, то і сума боргу була виведена з картки платника податку саме після надходження вищезгаданої ухвали.

Верховний Суд вже звертав увагу скаржника на те, що підставою для задоволення позову стали висновки судів про те, що за фактичних обставин, що мають місце конкретно у цій справі, несвоєчасне відкриття провадження у справі про скасування податкових повідомлень-рішень не може легалізувати податкову вимогу і рішення про опис майна у податкову заставу, а доводи ГУ ДПС про те, що такі рішення вважаються відкликаними чи такими, що втратили чинність, без прийняття відповідного рішення є безпідставними.

Суд вчергове звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 у справі № 320/53373/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТА ХОЛДИНГ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Гімон