Справа № 240/12425/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/12425/25

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України про визнання протиправною відповідь, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати відповідь Міністерства економіки України на п.2,3 запиту ОСОБА_1 від 10.04.2025 року за №270 "10.04.25 МЕ запит наглядова рада 1", яка викладена в листі від 22.04.2025 року №3231-07/31940-09, протиправною;

- зобов`язати Міністерство економіки України розглянути п.2,3 запиту на інформацію ОСОБА_1 від 10.04.2025 року за №270 "10.04.25 МЕ запит наглядова рада 1" згідно з нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації".

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що 10.04.2025 року як фізична особа, як громадянин України та як голова громадської організації "Проти придурків та ідіотів" звернувся до Міністерства економіки України із запитом від 10.04.2025 року за №270 "10.04.25 МЕ запит наглядова рада 1" про надання інформації. В пункті 2 даного запиту містилося прохання надати копію рішення комітету з призначення на посади членів наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як незалежних членів проекту розпорядження, а в пункті 3 - копію докмента щодо визначення кандидатури переможців відбору на посади членів наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Витвицького Маркіяна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як незалежних членів, про який вказано в абзаці 1 розпорядження КМ України від 21.01.2025року №46-р.

В листі від 22.04.2025 року №3231-07/31940-09 відповідач надав інформацію на пункт 1 запиту, але відмовив в наданні копій документів згідно пунктів 2 та 3 запиту. Таку відмову Позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 07.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві Міністерства економіки України, Відповідача по даній справі, на позовну заяву проти позову заперечується. Як зазначено у відзиві, вказаний Позивачем у позові запит розглянуто у повній відповідності до вимог чинного законодавства. 22.04.2025 року Міністерство економіки України своїм листом було відповідь на вказаний запит. Одночасно Відповідачем було відмовлено в наданні Позивачу запитуваних копій документів, так як рішення комітету з призначення на посади членів наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" відповідно до положень пункту 10 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" є службовою інформацією, а додатки до супровідного документа, яким внесено проект розпорядження КМ України від 21.01.2025 року №46-р містили персональну інформацію (персональні дані) про кандидатів.

Відповідач стверджує, що запитувана Позивачем інформація в пунктах 2 та 3 його запиту є службовою та конфіденційною, що виключає обов`язок Відповідача в її надані Позивачу.

На думку представника Відповідача, запит Позивача на отримання запитуваної інформації був розглянутий у відповідності до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" та в строки, передбачені цим Законом, а тому позовні вимоги вважає безпідставними.

У додаткових поясненнях у справі представник Відповідача зазначив про необхідність при вирішенні даного спору врахувати висновки, які наведені в рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 року у справі №1-9/2012, та вважає безпідставними доводи Позивача щодо врахування правових висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2019 року у справі №816/124/18.

У заяві (додаткових поясненнях) у справі Позивач зазначає про безпідставність доводів Відповідача та про необхідність врахувати правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2019 року у справі №816/124/18.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як зазначено в позовній заяві, 10 квітня 2025 року спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" звернувся до Міністерства економіки України із запитом від 10.04.2025 року за №270 "10.04.25 МЕ запит наглядова рада 1" про надання інформації.

У зазначену запиті Позивач просив надати інформацію, а саме:

1) копію супровідного, яким внесено проект розпорядження Кабінету Міністрів, яким прийнято як розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.01.2025 року №46-р.;

2) копію рішення комітету з призначення на посади членів наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як незалежних членів проекту розпорядження;

3) копію документа щодо визначення кандидатури переможців відбору на посади членів наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Витвицького Маркіяна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як незалежних членів, про який вказано в абзаці 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.01.2025 року №46-р.

Судом встановлено, що лисом від 22.04.2025 року Відповідач надав Позивачу копію супровідного листа, яким Міністерством економіки України було подано на розгляд Уряду проект розпорядження Кабінету Міністрів "Питання наглядової ради державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України". В наданні копій інших запитуваних документів, вказаних в пунктах 2 та 3 запиту, було відмовлено.

Суть спору між сторонами в даній справі зведено виключно до правомірності дій Відповідача щодо відмови в наданні Позивачу на його запит від 10.04.2025 року за №270 "10.04.25 МЕ запит наглядова рада 1" запитуваних копій документів.

Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюються правовими нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (надалі - Закон № 2939-VI), що були чинні на день виникнення спору.

Безспірно, за змістом статті 5 зазначеного Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Приписами частин першої, другої статті 19 Закону № 2939-VI закріплено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Суд погоджується із доводами Позивача, що у відповідності до вимог ч.1 ст.20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд враховує, що в розумінні вимог ст.13 Закону № 2939-VI Відповідач, як Міністерство економіки України, відносяться до розпорядників інформації для цілей цього Закону.

Одночасно суд враховує, що за визначенням, закріпленим у статті 1 цього ж Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Таким чином, Відповідач може бути розпорядниками лише тієї інформації, яка була отримана або створена ним в процесі виконання своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у їх володінні.

Суд враховує, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Безспірно, в силу вимог ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Як зазначено у відзиві Відповідача на позов, Відповідач листом від 22.04.2025 року №3231-07/31940-09 відмовив в наданні Позивачу на його запит копій документів, а саме:

- копію рішення комітету з призначення на посади членів наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як незалежних членів проекту розпорядження;

- копію документа щодо визначення кандидатури переможців відбору на посади членів наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Витвицького Маркіяна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як незалежних членів, про який вказано в абзаці 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.01.2025 року №46-р.

Відповідно до доводів Відповідача, наведених в даному листі та у відзиві на позов і додаткових поясненнях по справі, така відмова була зумовлена тим, що запитувана Позивачем інформація в пунктах 2 та 3 його запиту є службовою та конфіденційною, що виключає обов`язок Відповідача в її надані Позивачу.

Такі дії та рішення Відповідача узгоджуються із вимогами Закону № 2939-VI з огляду на таке.

Безспірно, в розумінні вимог частини 1 статті 6 Закону № 2939-VI службова інформація відноситься до публічної інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до пункту 10 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Міністерстві економіки України, затвердженого Наказом Мінекономіки від 4.06.2023 № 5510 (у редакції наказу Мінекономіки від 04 вересня 2024 року № 23185 ) відомості, що містяться в протоколах засідань комітету з призначення керівників особливо важливих для економіки підприємств та матеріалах до них відносяться до службової інформації.

Суд враховує, що Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" входить до Переліку особливо важливих для економіки суб`єктів господарювання державного сектору економіки, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, призначення керівників та членів наглядових рад яких здійснюється за участю комітету з призначення керівників особливо важливих для економіки підприємств, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2008 р. № 777.

В додатку до супровідного листа, яким Міністерством економіки України було подано на розгляд Уряду проект розпорядження Кабінету Міністрів "Питання наглядової ради державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", прямо зазначено, що "протокол зсідання Комітету з призначення має статус "ДСК", тобто є документом для службового користування (а.с.8).

В розумінні вимог пункту 15 Порядку проведення конкурсного відбору кандидатів на посаду незалежного члена наглядової ради державного унітарного підприємства та їх призначення, а також проведення конкурсного відбору кандидатів на посаду незалежного члена наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, що пропонуються суб`єктом управління об`єктами державної власності до обрання на посаду незалежних членів наглядової ради, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 р. № 142 (надалі - Порядок №142), переможці конкурсного відбору визначаються Рішенням комісії.

Процедура визначення та затвердження кандидатур представників держави, які призначаються до наглядових рад державних унітарних підприємств (далі - підприємства), і тих, які беруть участь у загальних зборах та обираються до наглядових рад господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі (далі - товариства) врегульована правовими нормами Порядку визначення та затвердження кандидатур представників держави, які призначаються до наглядових рад державних унітарних підприємств, і тих, які беруть участь у загальних зборах та обираються до наглядових рад господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 р. № 143 (надалі - Порядок №143).

Як зазначено в п.3 цього Порядку №143, призначення членів наглядових рад таких підприємств здійснюється за участю комітету з призначення керівників особливо важливих для економіки підприємств, згідно з додатком до Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2008 р. № 777 (надалі - Порядок №777).

В розумінні вимог абзацу третього пункту 35 Порядку №777 висновки комітету з призначення оформляються протоколом, який підписується головою комітету з призначення або в разі, коли голова комітету з призначення обраний з числа незалежних експертів, - заступником голови комітету з призначення.

Тобто, в розумінні вимог вказаних Порядку №142 та Порядку №143 єдиним документом, що містив запитувану Позивачем інформацію в пунктах 2 та 3 його запиту від 10.04.2025 року за №270 "10.04.25 МЕ запит наглядова рада 1" є протокол засідання Комітету з призначення.

Суд погоджується із доводами представника Відповідача, що правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних врегульовано правовими нормами Закону України "Про захист персональних даних" від 01,06.2010 року № 2297-VI (надалі - Закон № 2297-VI).

Як зазначено в частині 2 статті 14 цього Закону №2297-VI, поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону (частина 1 статті 16 Закону № 2297-VI).

Суд враховує, що порядок доступу до персональних даних претендента на посаду члена наглядової ради державного унітарного підприємства/господарського товариства визначено в Анкеті такого претендента, форма якої затверджена у вигляді додатку до Порядку №142.

Так, згідно Анкети претендента на посаду члена наглядової ради державного унітарного підприємства/господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, що є додатком до вказаного Порядку, відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" підписанням цієї анкети комісії з конкурсного відбору кандидатів на посаду незалежного члена наглядової ради підприємства надається згода на збирання, зберігання, обробку та поширення персональних даних претендентів лише секретаріату комітету з призначення т залученим до відбору професійним консультантам.

Приписами статті 7 Закону № 2939-VI означено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно вимог частини 2 статті 9 Закону № 2939-VI документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Приписами частини 1 статті 22 Закону № 2939-VI прямо передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту відносно інформації, що запитується, яка належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Суд частково погоджується із доводами Позивача, що в силу приписів частини 8 статті 6 Закону №2939-VI обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ.

Разом з тим Позивач не врахував, що вказана право норма містить застереження якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

В зв`язку з цим суд вважає відсутність необхідності врахування при вирішенні даного спору правових висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2019 року у справі №816/124/18.

Одночасно суд погоджується із доводами Відповідача щодо необхідності врахування правових висновків Конституційного Суду України від 20.01.2012 року у справі №1-9/2012 "у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України".

Конституційний Суд України веснував, що в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так, що збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зазначене свідчить, що дії Відповідача та вказана відповідь, яка викладена в листі від 22.04.2025 року №3231-07/31940-09, на запит Позивача від 10.04.2025 року за №270 "10.04.25 МЕ запит наглядова рада 1" узгоджується із вимогами Закону № 2939-VI та не може вважатися неправомірною відмовою в наданні запитуваної інформації.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат в даній адміністративній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства економіки України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

29.08.25