Справа № 640/19246/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року Справа№640/19246/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Кардаша В`ячеслава Анатолійовича, 4 листопада 2022 року звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючі з моменту звернення - з 12 вересня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2019, 2020 та 2021 роки, з моменту звернення - з 12 вересня 2022 року (а.с. 1-3).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу подати суду відзив на позовну заяву (а.с. 18).

1 грудня 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 22-23).

7 грудня 2022 року представником позивача, адвокатом Кардашем В.А., до Окружного адміністративного суду міста Києва подана відповідь на відзив (а.с. 28).

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825-ІХ), який набрав чинності 15 грудня 2022 року, відповідно до ст. 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-І було проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ згідно з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399, за результатами якого справа № 640/19246/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду (а.с. 31).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року адміністративна справа № 640/19246/22 прийнята до провадження суддею зазначеного суду Волгіною Н.П. (а.с. 33-34).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

В обґрунтування позовних вимог у позові та відповіді на відзив зазначено наступне.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ.

12 вересня 2022 року позивач звернулась до Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

На підставі вказаної заяви позивачу було призначено пенсію, однак при її розрахунку відповідач застосував показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки (3764,40 грн).

Відповідно до листа відповідача від 6 жовтня 2022 року був застосований показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року. З 1 березня 2019 року показник склав 4044,35 грн, з 1 квітня 2020 року - 4888,83 грн, з 1 березня 2021 року - 5426,60 грн, з 1 березня 2022 року - 6186,32 грн.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки.

Зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 31 жовтня 2018 року по справі № 876/53/13/17 зазначила: «Отже, при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1718-ХІІ, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-ІV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV, а тому позиція суду касаційної інстанції, що пенсія за вислугу років призначається Законом № 1058-ІV, є необґрунтованою. […] Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2017 року про визнання неправомірними дій та зобов`язання Конотопського об`єднаного УПФУ призначити ОСОБА _3 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки є обґрунтованою та законною».

Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити позов (а.с. 1-3, 28).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 17 лютого 2010 року по 11 вересня 2022 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788.

12 вересня 2022 року позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії (перехід на інший вид пенсії), відповідно до якої управлінням було проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії, за наслідком якого ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону № 1788-ХІІ, на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, із застосуванням при розрахунку розміру пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014 - 2016 роки.

Так як позивача було переведено на пенсію за віком згідно із п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому при розрахунку розміру пенсії за віком був показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався при розрахунку розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років, тобто в розмірі 6186,32 грн (3764,40 грн * 1117 * 1.11 * 1.11 * 1.14).

Підстави для застосування при розрахунку розміру пенсії позивача за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки відсутні (а.с. 22-23).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, паспорт серії НОМЕР_1 від 29 жовтня 2013 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, , зареєстроване місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 22, 24).

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 17 лютого 2010 року по 11 вересня 2022 року отримувала пенсію за вислугу років, призначену їй відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, розмір якої було визначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» (а.с. 5).

12 вересня 2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (а.с. 1, 5-6).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Печерський район) від 22 вересня 2022 року № 82 «про перерахунок пенсії» позивачу з 12 вересня 2022 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У рішенні зазначено: вік заявниці - 60 років 0 місяців 8 днів; страховий стаж (повний) 47 років 6 місяців 11 днів; розмір пенсії за віком (ст. 27) склав: (9521.74 * 0.47500) - 4522,83 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 17 років) - 182,58 грн; загальний розмір пенсії - 4705,41 грн (а.с. 6).

За поясненням відповідача, позивача було переведено на пенсію за віком згідно із п. 3 ст. 45 Закону України «Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії»), згідно з яким показник середньої заробітної плати (доходу) залишається таким, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії - в розмірі 6186,32 грн (3764,40 грн * 1.17 * 1.11 * 1.11 * 1.14) тобто, із врахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки (а.с. 22-23).

26 вересня 2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, в якій просила повідомити правові підстави застосування старого показника середньої заробітної плати при переведенні її на пенсію за віком, а також просила починаючи з вересня 2022 року перерахувати пенсію із застосуванням нового показника середньої заробітної плати - за три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме: за 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік (а.с. 5).

Листом від 6 жовтня 2022 року (вих. № 21747-22303/Т-02/8-2600/22) у відповідь на зазначену заяву позивача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що з 17 лютого 2010 року по 11 вересня 2022 року позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», та згідно її заяви від 12 вересня 2022 року її було переведено на пенсію за віком відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким показник середньої заробітної плати (доходу) залишається таким, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії, тобто в розмірі 6186,32 грн (3764,40 грн * 1117 * 1.11 * 1.11 * 1.14). Отже, не має підстав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2019, 2020, 2021 роки), оскільки це суперечить нормам чинного законодавства (а.с. 5).

Будучи не згодною із відмовою відповідача у перерахунку розміру призначеної їй за приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню позивача із заявою від 12 вересня 2022 року (2019, 2020, 2021 роки), позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV «Види пенсійних виплат і соціальних послуг» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п.п. 2, 16 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. При такому переведенні показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення одного з виду пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Однак, в межах спірних правовідносин йдеться про призначення позивачу пенсії за іншим законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення»№ 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ), а тому при призначенні позивачу пенсії за віком за Законом №1058-ІV має братись до розрахунку показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з відзиву на позов, позивачу з 17 лютого 2010 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ (а.с. 23).

При цьому статтею 7 Закону № 1788-XII встановлено, що звернення за призначенням пенсії за віком може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію, але при цьому пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Отже, позивачу у 2010 році була призначені пенсія за вислугу років відповідно до Закону 1788-ХІІ, який містить інші вимоги для призначення пенсії, аніж Закон № 1058-IV для призначення пенсії за віком.

Відповідно до ст. 64 Закону № 1788-ХІІ пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Згідно зі ст.ст. 65-67 Закону № 1788-ХІІ розмір пенсії за вислугу років, призначеної за вказаним законом, обраховується без застосування такого показника як «середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії».

Відповідно до п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Таким чином, і вимоги для призначення пенсії за вислугу років за законом № 1788-ХІІ та пенсії за віком за Законом № 1058-ІV, і порядок розрахунку розміру цих пенсій є різними.

Із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV) позивач звернулась у вересні 2022 року після досягнення пенсійного віку, встановленого Законом № 1058-ІV (60 років) (а.с. 5, 23).

Суд зауважує, що норми Закону № 1788-XII, яким визначалися умови та порядок призначення позивачу пенсії за вислугу років, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком за Законом № 1058-ІV, були чинними; зазначений закон не скасований Верховною Радою України, його положення не визнавалися неконституційними або незаконними також і станом на час розгляду даної справи.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 1 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначена позивачу пенсії за вислугу років передбачена саме положеннями Закону № 1788-XII.

Посилання відповідача на положення ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV як на підставу для незастосування показника середньої заробітної плати за три попередні роки є безпідставним, оскільки цією нормою передбачено можливість застосуванням того показника середньої заробітної плати (доходу), який уже враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, передбаченого саме даним законом.

У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме п р и з н а ч е н н я пенсії за віком, а тому при призначенні пенсії за віком має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Аналогічний висновок в подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2022 року у справі № 577/2576/17 та у постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 19 липня 2023 у справі № 742/3788/17, від 8 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23, від 21 березня 2024 року у справі № 580/2737/23, від 10 червня 2024 у справі № 460/51067/23, від 23 вересня 2024 року № 640/2027/23, від 27 листопада 2024 року у справі № 560/11681/23, від 31 січня 2025 року у справі № 200/1478/24 та від 27 лютого 2025 року у справі № 380/21644/23, де, зокрема, зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV на інший вид пенсії у межах одного закону, а тому при обчисленні пенсії необхідно застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначення пенсії за віком.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання пенсії за віком, розрахованої із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення позивача за призначенням пенсії за віком (за 2019 - 2021 роки) відповідно до ч. 1 та 2 ст. 40 Закону № 1058-IV.

При цьому суд зауважує, що формулювання заяви (призначення, переведення) не має впливати на розгляд цієї пенсійним органом відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи наведене, дії відповідача щодо розрахунку розміру призначеної позивачу з 12 вересня 2022 року пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014 - 2016 роки, є протиправними.

Визначаючись щодо належного способу захисту порушеного права позивача, суд виходить з такого.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: […] 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […] 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, […] від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги наведене, враховуючи, що судом встановлена протиправність дій відповідача щодо розрахунку розміру призначеної позивачу з 12 вересня 2022 року пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014 - 2016 роки, суд вважає обґрунтованими і позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком (за 2019 - 2021 роки).

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції ID: 2038-5813-0649-8919 від 1 листопада 2022 року позивачем за подання даного позову сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн (а.с. 15).

Беручи до уваги приписи ст. 139 КАС України та встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати останньої зі сплати судового збору в повному обсязі, тобто в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОУПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, зареєстроване місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення розрахунку розміру призначеної ОСОБА_1 з 12 вересня 2022 року пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 12 вересня 2022 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсії за віком - із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, що передували року звернення останньої із заявою про призначення пенсії за віком, та здійснити виплату перерахованої суми пенсії із врахуванням раніше сплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, зареєстроване місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) на користь ОСОБА_1 (РНОУПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна