Справа № 500/3981/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3981/25

28 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2024 №81;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пільгову пенсію по Списку №1 та зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії по Списку №1 періоди роботи з 12.09.1994 по 02.09.2002, 02.09.2022 по 29.02.2008, з 01.03.2008 по 30.12.2008, з 09.02.2009 по 22.08.2012.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 12.09.1994 по 02.09.2002, 02.09.2022 по 29.02.2008, з 01.03.2008 по 30.12.2008, з 09.02.2009 по 22.08.2012 позивач працювала на посаді стержневика машинного формування і її загальний трудовий стаж складає 21 рік 05 місяців 18 днів, а пільговий 17 років 10 місяців 03 дні, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2024 їй відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ч.1 та ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу та не зазначення у заяві інформації щодо отримання чи не отримання пенсії на окупованій території, що слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 07.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

21.07.2025 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що при перевірці електронної пенсійної справи позивача встановлено, що при призначенні пенсії нею не надано документів, які підтверджують інформацію щодо отримання чи не отримання пенсії на окупованій території.

Зазначає, що позивач, відповідно до паспорту, зареєстрована в Запорізькій області у м. Мелітополь.

В свою чергу, 23.06.2024 набрав чинності Закон України від 25.04.2024 №3674-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення", яким пункт 14-4 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV викладено у такій редакції "Громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії". Разом з тим, зазначених документів позивачем не надано.

Отже, страховий стаж позивача склав 21 рік 5 місяців 18 днів, пільговий за списком №1 - 6 років 8 місяців 0 днів.

Вказує, що пільговий стаж обчислений згідно індивідуальних відомостей на застраховану особу (дані СПОВ ОК-5).

За таких обставин, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з відсутністю пільгового стажу необхідної тривалості (7 років 6 місяців на дату звернення) та в зв`язку з не зазначенням у заяві про призначення пенсії вищевказаної інформації.

Ухвалою суду від 18.08.2025 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином завірені копії заяви ОСОБА_1 від 04.12.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також усіх доданих до неї документів.

На виконання вимог вказаної ухвали на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшли належним чином завірені копії заяви ОСОБА_1 від 04.12.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також усіх доданих до неї документів.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.12.2024 у віці 50 років звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності вказану заяву та додані документи передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за наслідком якого 11.12.2024 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №81.

Як слідує із вказаного рішення, розглянувши справу згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж заявника становить 21 рік 05 місяців 18 днів, пільговий стаж по Списку №1 - 06 років 08 місяців. Пільговий стаж обчислений згідно індивідуальних відомостей на застраховану особу (дані СПОВ ок-5).

Також зазначено, що при перевірці встановлено, що при призначенні пенсії заявницею не надано документи, які підтверджують інформацію щодо отримання чи не отримання пенсії на окупованій території.

Не погоджуючись із таким рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 2 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі також - Закон №1788-XII) визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно із пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII (у редакції Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року), на пільгових умовах мали право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зокрема, особи зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), зокрема жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017 (далі також - Закон №2148-VIII), Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV було доповнено розділом XIV-1 Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Так, зокрема, згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV (в редакції Закону від 03.10.2017 №2148-VIII), на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII, у новій редакції був викладений п.2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

В силу спеціальної вказівки у Законі України від 03.10.2017 №2148-VIII, наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

23.01.2020 Конституційним Судом України прийнято рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року №213-VIII.

Конституційний Суд України зазначив, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини вказаного Рішення, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення, стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У відповідності до пункту 3 резолютивної частини вказаного Рішення, підлягають застосуванню стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: ... а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам …".

Отже, з 23.01.2020 (часу прийняття цього Рішення КСУ) існують два Закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: пункт а ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII та п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За змістом статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 3 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 29.03.2023 в справі №360/4129/20.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.09.1994 позивач у спірні періоди:

з 12.09.1994 прийнята ученицею стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці в цех алюмінієвого лиття;

з 01.11.1994 присвоєно та переведена стрижневиком машинного формування, зайнята виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці по третьому розряду в цеху алюмінієвого лиття;

29.03.1995 на основі наказу по заводу атестовано робоче місце стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці в цех алюмінієвого лиття (Сп.1 р.11/1 а код 18865);

з 01.09.2001 присвоєно та переведена стрижневиком машинного формування, зайнята виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці по четвертому розряду в цеху алюмінієвого лиття;

26.06.2001 на основі наказу по заводу атестовано робоче місце стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці в цех алюмінієвого лиття (Сп.1 р.11/1 а код 18865);

з 02.09.2002 звільнена по переводу;

з 02.09.2002 прийнято по переводу стрижневиком машинного формування, зайнята виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці по четвертому розряду в цеху алюмінієвого лиття;

11.02.2004 робоче місце атестоване по списку 1 розділу ХІ підрозділу 1 код 11.1 а;

з 29.02.2008 звільнена по переводу;

з 01.03.2008 прийнята по переводу стрижневиком машинного формування, зайнята виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці по четвертому розряду в цеху алюмінієвого лиття;

25.12.2008 робоче місце атестоване по списку 1 розділу ХІ підрозділу 1 код 11.1 а;

з 30.12.2008 звільнена за згодою сторін;

з 09.02.2009 прийнята по переводу стрижневиком машинного формування, зайнята виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці по четвертому розряду в цеху алюмінієвого лиття;

10.06.2009 атестація робочих місць за умовами праці Список №1 розділ ХІ "Оброблення металу" стрижневик машинного формування зайнятий виготовленням стрижнів в нагрівальній оснастці код 11.1 а;

з 22.08.2012 звільнена за власним бажанням.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 застосовуються якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У Списку № 1, затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 передбачено посади стержневики машинного формування, зайняті виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці (код 1110100а-18865).

Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, передбачено посади стержневі машинного формування, зайняті виготовленням стержнів у нагрівальній оснастці.

Таким чином, посада, яку займала позивач в спірні періоди, передбачена описаними вище Списками №1.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 383 атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно з пунктами 1, 2, 4, 9, 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (надалі також Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку № 442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, з 21.08.1992 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії і виробництва у відповідних Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено вищевказаним Порядком №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як зазначалося вище, за спірні періоди роботи з 12.09.1994 по 02.09.2002, 02.09.2022 по 29.02.2008, з 01.03.2008 по 30.12.2008, з 09.02.2009 по 22.08.2012, в записах трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.09.1994 наявні записи про атестацію робочих місць позивачки, а саме:

29.03.1995 на основі наказу по заводу атестовано робоче місце стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці в цех алюмінієвого лиття (Сп.1 р.11/1 а код 18865);

26.06.2001 на основі наказу по заводу атестовано робоче місце стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці в цех алюмінієвого лиття (Сп.1 р.11/1 а код 18865);

11.02.2004 робоче місце атестоване по списку 1 розділу ХІ підрозділу 1 код 11.1 а;

25.12.2008 робоче місце атестоване по списку 1 розділу ХІ підрозділу 1 код 11.1 а;

10.06.2009 атестація робочих місць за умовами праці Список №1 розділ ХІ "Оброблення металу" стрижневик машинного формування зайнятий виготовленням стрижнів в нагрівальній оснастці код 11.1 а.

Позивачем до позовної заяви долучено також накази від 29.03.1995 №151 "К" про результати атестації робочих місць для визначення права працівників заводу на пільгове пенсійне забезпечення; від 26.06.2001 №197 "К"; від 11.02.2004 №19 "Т" про атестацію робочих місць по умовам праці; від 25.12.2008 №578 "Л" про атестацію робочих місць по умовам праці.

Як слідує із заяви від 04.12.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вище перелічені накази, а також наказ про атестацію робочого місця від 10.06.2009 також подавалися позивачкою і пенсійному органу.

Як слідує із довідки Форма РС-право, пенсійним органом самостійно зараховано до пільгового стажу позивачки за Списком №1 періоди роботи: з 01.10.1999 по 02.11.1999; з 01.05.2000 по 30.06.2000; з 01.03.2001 по 05.03.2001; з 01.06.2001 по 20.12.2001; з 01.01.2002 по 08.01.2004; з 01.06.2007 по 09.12.2007; з 01.09.2008 по 04.12.2008; з 01.09.2009 по 14.12.2009; з 01.07.2010 по 31.12.2010; з 01.03.2011 по 30.04.2011; з01.06.2011 по 30.04.2012. Всього 06 років 08 місяців.

Поряд із цим суд зазначає, що у пенсійного органу були відсутні підстави для не зарахування усіх спірних періодів до пільгового стажу позивачки за Списком №1 в цілому, а не частково.

При цьому суд зауважує, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Тому, суд приходить до переконання про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2024 №81 в частині обчислення та зарахування до пільгового стажу позивачки періодів роботи згідно індивідуальних відомостей на застраховану особу за даними СПОВ ок-5. Оскільки такі періоди слід зарахувати за записами з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.09.1994.

Також однією із підстав для відмови в призначенні пенсії позивачки слугувало те, що в заяві про призначення пенсії від 04.12.2024 не зазначено інформації щодо отримання чи не отримання пенсії на окупованій території.

Щодо наведеного суд зазначає, що з 23.06.2024 набрав чинності Закон України від 25.04.2024 № 3674-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення", яким внесено зміни до пункту 14-4 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, яким встановлено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан. Дипломатичні відносини з державою-агресором було розірвано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" передбачено вихід України з Угоди від 13 березня 1992 року.

Зазначені обставини унеможливлюють обмін інформацією між органами пенсійного забезпечення України та російської федерації, тому норми чинного законодавства вимагають від громадян України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, зазначати, зокрема, в заяві про призначення пенсії, власне підтвердження щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до тимчасово окупованої території. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Отже позивачка при зверненні із заявою від 04.12.2024 повинна була підтвердити в заяві про призначення пенсії неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Дослідивши подану заяву про призначення пенсії від 04.12.2024, судом встановлено, що позивачем відповідного підтвердження в заяві про призначення пенсії не зазначено та до заяви такого підтвердження також не додано.

Суд зауважує, що у позивачки під час звернення із заявою від 04.12.2024 був наявний обов`язок щодо зазначення відповідної інформації, що нею зроблено не було, чим не дотримано вимог чинного законодавства.

Таким чином, в цій частині оскаржене рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2024 №81, - в частині не зарахування до пільгового стажу позивачки за Списком №1 періодів роботи з 12.09.1994 по 02.09.2002, 02.09.2022 по 29.02.2008, з 01.03.2008 по 30.12.2008, з 09.02.2009 по 22.08.2012 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи з 12.09.1994 по 02.09.2002, 02.09.2022 по 29.02.2008, з 01.03.2008 по 30.12.2008, з 09.02.2009 по 22.08.2012.

В решті позовних вимог слід відмовити.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права на повторне звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії та зазначення в ній інформації щодо отримання чи не отримання пенсії на окупованій території.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.12.2024 №81, - в частині не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періодів роботи з 12.09.1994 по 02.09.2002, 02.09.2022 по 29.02.2008, з 01.03.2008 по 30.12.2008, з 09.02.2009 по 22.08.2012.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи з 12.09.1994 по 02.09.2002, 02.09.2022 по 29.02.2008, з 01.03.2008 по 30.12.2008, з 09.02.2009 по 22.08.2012.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н, 21005, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.