Справа № 460/4121/25
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2025 року м. Рівне №460/4121/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Державної екологічної інспекції Поліського округу
доКаноницької сільської ради
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція Поліського округу (далі позивач, екологічна інспекція) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Каноницької сільської ради (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Каноницької сільської ради, в частині:

- встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережно-захисних смуг на водних об`єктах: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру;

- встановлення в натурі (на місцевості) межі об`єкту природно-заповідного фонду орнітологічного заказника місцевого значення «Урочище Романщина» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру;

зобов`язати Каноницьку сільську раду Вараського району Рівненської області виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території сільської ради, а саме:

- встановити в натурі (на місцевості) межі прибережно- захисні смуги водних об`єктів: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га

- внести відомості про них до Державного земельного кадастру; - встановити в натурі (на місцевості) межі об`єкту природно-заповідного фонду орнітологічного заказника місцевого значення «Урочище Романщина» та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що незважаючи на те, що за результатами вивчення стану додержання вимог земельного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування встановлено невиконання делегованих повноважень Каноницькою сільською радою, а саме: прибережні захисні смуги водних об`єктів, які знаходяться на території Каноницької сільської ради не встановлені в натурі та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру, що є невиконанням делегованих повноважень, відповідно до підпункту 9 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того, на території громади розташований орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина» загальною площею 90,0 га. Заповідний об`єкт створений рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 «Про віднесення території та об`єктів природно-заповідного фонду області» (зі змінами рішення облвиконкому № 98 від 18.06.1991 «Про впорядкування об`єктів і територій природно-заповідної області»). Охоронне зобов`язання від 22.08.2008 за 18 ЗМЗ наявне у Каноницькій ОТГ, яким передано під охорону орнітологічний заказник місцевого значення Урочище «Романщина». Охоронне зобов`язання від 22.08.2008 за 18 ЗМЗ видано Каноницькій сільській раді. Межі території не встановлені в натурі, відомості про них не внесені до Державного земельного кадастру, що є невиконанням делегованих повноважень, відповідно до підпункту 9 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Землекористувачем, Каноницькою сільською радою, питання щодо визначення в натурі (на місцевості) меж об`єкту природнозаповідного фонду не вирішувалося, відповідна робота на цьому напрямі не ініціювалася та не проводилася.

Через тривалу бездіяльність Відповідача щодо не виконання вимог чинного законодавства існує небезпека використання земель не за цільовим призначенням, самовільного зайняття даних земель, порушення режиму обмежень господарської діяльності на даних територія тощо. За наведеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Вказує, що протягом червня місяця 2024 року Державною екологічною інспекцією Поліського округу здійснювалась перевірка виконання покладених на Каноницьку сільську раду делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Каноницької сільської ради. За результатами цієї перевірки виявлені порушення законодавства, які стали підставами цього позову. Ці порушення зафіксовані у акті №49 від 28.06.2024, який надано інспекцією Каноницькій сільській раді на виконання.

Відповідачем відразу взято до уваги даний акт та розпочато роботу по усуненню виявлених порушень, а тому вважає, що позивачем помилково трактуються ці дії бездіяльністю, а зобов`язувати судом примусово виконувати їх немає потреби, оскільки деякі з них вже усунуті, над усуненням інших - ведеться активна фактична робота.

Стосовно документації із землеустрою, встановлення меж в натурі (на місцевості) на об`єкт природно-заповідного фонду орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина» вжито наступних дій. За чинним законодавством, забезпечення організації і здійснення землеустрою є затяжним процесом, оскільки потребує наступних послідовних кроків, які визначені законодавством: розгляд питання сесією органу місцевого самоврядування про надання дозволу на здійснення землеустрою та складання землевпорядної документації; пошук та залучення сторонніх кваліфікованих землевпорядних організації для розробки цієї землевпорядної документації (проєкту землеустрою); розроблення проєкту землеустрою, його погодження та експертиза; виділення коштів із місцевого бюджету та дотримання чітких процедур оплати послуг підрядника; реєстрація меж та конфігурації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; затвердження сесією органу місцевого самоврядування землевпорядної документації (проєкту землеустрою); реєстрація речових прав на новосформовану земельну ділянку.

Таким чином, усунути дані порушення одномоментно чи у короткий проміжок часу неможливо. Вжиті заходи: Рішенням Каноницької сільської ради від 02 жовтня 2024 року №831 надано дозвіл на виготовлення Проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів орнітологічного заказника місцевого значення «Урочище Романщина» орієнтовною площею 90 га, який розташований на території Каноницької сільської територіальної громади Вараського району Рівненської області (за межами села Дубівка). Рішенням Каноницької сільської ради від 02 жовтня 2024 року №830 "Про внесення змін до місцевого бюджету Каноницької сільської територіальної громади на 2024 рік" збільшено видатки на вказані природоохоронні заходи за рахунок цільових фондів у сумі 29 600 грн. (додаток 3 рішення) 17 жовтня 2024 року із підрядником ТОВ "Землевпорядна компанія "Юрземгеопроект" () укладено договір №372-Кн24 на виготовлення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів на території Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області, за кодом ДК 021:2015:71350000-6 науково-технічні послуги в галузі інженерії. Сума договору 29 600 грн. 28 листопада 2024 року платіжною інструкцією №1 УДКСУ у Володимирецькому районі, вказані роботи в сумі 29 600 грн. оплачені повністю за результатом їх виконання. Сформований проект землеустрою щодо заказника "Урочище Романщина" надано Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації для погодження, який листом від 09 січня 2025 року №68/0/05/1-05/25 погоджено. На даний час вказаний проєкт землеустрою знаходиться у державних кадастрових реєстраторів органів ДЗК на реєстрації меж та конфігурації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Затвердження органом місцевого самоврядування вказаної землевпорядної організації та реєстрація речових прав на новосформовану земельну ділянку можливе та буде здійснено лише після завершення процедур державних кадастрових реєстраторів та внесення цієї ділянки до Державного земельного кадастру та її формування як об`єкту речових прав. Таким чином, на сьогоднішній день Каноницькою сільською радою вжито ряд всіх можливих послідовних дій щодо усунення порушень земельного законодавства по об`єкту природно-заповідного фонду орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина», а тому адміністративний позов у цій частині є безпідставним.

Щодо встановлення на місцевості меж прибережно-захисних смуг водних об`єктів: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та внесення відомостей до Державного земельного кадастру вказує таке. Вказаний водний об`єкт знаходиться усією своєю площиною у межах населеного пункту Озеро Каноницької територіальної громади.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 та частини 1 статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної документації", видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою населеного пункту є генеральний план населеного пункту, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Відповідно до частини 10 статті 17 вказаного Закону, проектні рішення генерального плану населеного пункту включають межі та правові режими всіх режимоутворюючих об`єктів та всіх обмежень у використанні земель (у тому числі обмежень у використанні земель у сфері забудови), встановлених до або під час розроблення проекту генерального плану (у тому числі межі та правові режими територій і об`єктів природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду, прибережних захисних смуг, водоохоронних зон, пляжних зон, інших охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель).

Генеральний план населеного пункту Озеро розроблений у 2011 році Рівненською філією "Український державний науково-дослідний інститут проектування міст ім.Ю.М.Білоконя" та погоджений рішенням архітектурно-містобудівної ради при Головному управлінні з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації (протокол №1 від 17.02.2011 року). Фактична межа охоронної прибережної зони від вказаної водойми позначена на Опорному плані с.Озеро Генерального плану населеного пункту. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЗК України межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. Сама по собі відсутність землевпорядної документації чи її наявність не змінює правовий режим захисної смуги, а чинне законодавство України не містить конкретних вимог до органів місцевого самоврядування щодо вибору способу визначення цих прибережних захисних зон, якщо ці зони фактичними діями органу місцевого самоврядування визначені і захищені, і без необхідності розробки саме проектів землеустрою. Позовною заявою не наводиться доказів порушення цих прибережних захисних смуг. Враховуючи наявність містобудівної землевпорядної документації (Генеральний план) села Озеро, яка містить інформацію про прибережні захисні смуги водойми у селі Озеро, площею 23,4 га, відсутність обов`язкової вимоги у законодавстві до органів місцевого самоврядування вчиняти дії, визначені у позовній заяві, а фактів порушень цих захисних зон позивачем не наведено, вважає, що у відповідача відсутня бездіяльність про яку йдеться у адміністративному позові, а тому позов у цій частині є безпідставним. Таку ж позицію підтримує і щодо прибережної захисної смуги ставка поблизу села Каноничі.

Таким чином, Каноницька сільська рада діяла у межах своїх повноважень та у спосіб, визначений Законом України "Про місцеве самоврядування" іншими нормативними документами, що виключає будь-яку протиправну бездіяльність, та необхідність у судовому порядку зобов`язувати вчиняти ці дії. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому він підтримав позовні вимоги з підстав, аналогічних зазначеним у позові.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.

Державною екологічною інспекцією Поліського округу на підставі статті 202 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 № 339 «Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади», Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року, наказу Державної екологічної інспекції України від 05.12.2023 № 159 «Про затвердження Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році», та наказів Державної екологічної інспекції Поліського округу № 303-ОД від 14.05.2024 та № 327-ОД від 23.05.2024 в період з 20 травня 2024 року по 28 червня 2024 року здійснено державний нагляд (контролю) за дотриманням Каноницькою сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади в присутності голови Каноницької сільської ради Семчука Віктора Валентиновича, заступника Каноницького сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Дуляницького Василя Олексійовича.

Під час перевірки встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 722-р Про визначення адміністративних центів та затвердження територій територіальних громад Рівненської області шляхом об`єднання Каноницької, Кідрівської, Новаківської та Озерської сільських рад Володимирецького району Рівненської області утворена Каноницька сільська територіальна громада Вараського району з адміністративним центром с. Каноничі.

До складу громади входять 5 сіл, а саме: с. Каноничі, с. Дубівка, с. Кідри, с. Новаки, с. Озеро. На території громади створено 4 старостинські округи: Озерський, Новаківський, Дубівський та Кідрівський. Громада розташована у північній частині Рівненської області, її площа становить 164,9 км? та складає 4,96 % площі Вараського району, 0,8 % площі Рівненської області. Населення громади становить 6551 осіб, в тому числі, сільське населення - 6551 осіб. Загальна площа земель територіальної громади становить 16497,66 га, в тому числі: 9314,3 га землі сільськогосподарського призначення, з них: 5846,9 га рілля, 1523,3 га сіножаті, 1492,3 пасовища; 696,3 га землі житлової та громадської забудови; 90,0 га - землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення; 5749,6 га землі лісогосподарського призначення; 532,81 га землі водного фонду; 114,6 га - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Водні ресурси Каноницької територіальної громади є частиною басейну річки Прип`ять та її приток. Територією громади протікає річка Бережанка протяжністю 9,9 км.

Також, на території громади є озеро, що розташоване в межах с. Озеро площею 23,40 га та ставок, що розташований за межами с. Канонич площею 9,70 га. Прибережні захисні смуги водних об`єктів, які знаходяться на території Каноницької сільської ради не встановлені в натурі та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру, що є невиконанням делегованих повноважень, відповідно до підпункту 9 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». На території громади розташований орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина» загальною площею 90,0 га. Заповідний об`єкт створений рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 «Про віднесення території та об`єктів природно-заповідного фонду області» (зі змінами рішення облвиконкому № 98 від 18.06.1991 «Про впорядкування об`єктів і територій природно-заповідної області»). Охоронне зобов`язання від 22.08.2008 за 18 ЗМЗ наявне у Каноницькій ОТГ, яким передано під охорону орнітологічний заказник місцевого значення Урочище «Романщина». Охоронне зобов`язання від 22.08.2008 за 18 ЗМЗ видано Каноницькій сільській раді. Межі території встановлені в натурі, відомості про них не внесені до Державного земельного кадастру, що є невиконанням делегованих повноважень, відповідно до підпункту 9 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отже перевіркою встановлено та в акті №49 від 28.06.2024 зафіксовано, що Каноницькою сільською радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Каноницької сільської ради, а саме:

- не встановлено на місцевості межі прибережно-захисних смуг водних об`єктів: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га. та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру;

- не розроблено документації із землеустрою, встановлення меж в натурі (на місцевості) на об`єкт природно-заповідного фонду орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина» загальною площею 90,0 та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 202 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища, Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року з метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням Каноницькою сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади Інспекцією Каноницькій сільській раді видана вимога №49 від 28.06.2024.

Пунктом 3 вимоги зобов`язано Каноницьку сільську раду забезпечити виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Каноницької сільської ради, в частині:

- встановлення на місцевості меж прибережних захисних смуг водних об`єктів, а саме: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру;

- встановлення в натурі (на місцевості) меж об`єкту природно-заповідного фонду орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина» та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру.

24 жовтня 2024 року Державна екологічна інспекція в межах наданих їй повноважень звернулась з запитом за вих. №5561/5/2-08 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області з проханням надати інформації, стосовно об`єктів природно-заповідного фонду, що знаходяться на території Рівненської області.

Відомості до Державного земельного кадастру не внесені, кадастровий номер земельній ділянці на якій розташований об`єкт ПЗФ не присвоєно (лист Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 08 листопада 2024 року за вих. № 8-17-0.3-6121/2-24). Землекористувачем, Каноницькою сільською радою, питання щодо визначення в натурі (на місцевості) меж об`єкту природнозаповідного фонду не вирішувалося, відповідна робота на цьому напрямі не ініціювалася та не проводилася.

З метою з`ясування стану виконання делегованих повноважень Каноницькою сільською радою щодо організації і здійснення землеустрою із вказаних вище питань, Державною екологічною інспекцією Поліського округу на адресу органу місцевого самоврядування було скеровано лист від 02.01.2025 № 23/4.2-07.

Позивач вважає, що невжиття заходів щодо виконання вимог закону щодо винесення меж заказника в натурі (на місцевості) унеможливлює якісне забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження, оскільки земельна ділянка до Державного земельного кадастру не внесена та межі пам`ятки природи чітко не визначені. На Каноницьку сільську раду покладено обов`язок із організації проведення робіт із винесення меж на визначення в натурі (на місцевості) території - орнітологічного заказника місцевого значення «Урочище Романщина» та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру. Вказане свідчить про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування. Вказує, що протягом тривалого часу органом місцевого самоврядування не вжито заходів щодо усунення порушень законодавства та забезпечення виконання делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, які визначені вже згаданим вище пунктом б) статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Державною екологічною інспекцією Поліського округу вжиті всі заходи спрямовані на усунення Каноницькою сільською радою порушень природоохоронного законодавства (видані вимоги, надіслані листи нагадування, тощо). Через тривалу бездіяльність Відповідача щодо не виконання вимог чинного законодавства існує небезпека використання земель не за цільовим призначенням, самовільного зайняття даних земель, порушення режиму обмежень господарської діяльності на даних територія тощо. У зв`язку з вказаним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд враховує таке.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Згідно припису ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна екологічна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до ст. 35 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Статтею 202 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначена компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, щодо повноважень з організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державна екологічна інспекція Поліського округу діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 року №32 (далі - Положення), згідно якого Держекоінспекція є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Житомирської та Рівненської областей.

Державна екологічна інспекція Поліського округу у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Житомирської та Рівненської обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також Положенням про Інспекцію.

Пунктом 2, розділу 2 Положення встановлено, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог екологічного законодавства, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Також, згідно даного Положення Інспекція є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції (центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів) до повноважень якого, зокрема віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; за установленням та використанням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержанням режиму використання їх територій, а також за додержанням органами місцевого самоврядування вимог законодавства про охорону земель в частині виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, в тому числі на умовах оренди, земельних ділянок.

Одночасно, ст.7 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель визначено, що до повноважень Держекоінспекції та її міжрегіональних територіальних органів віднесено здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у частині додержання встановленого законодавством України режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок.

В свою чергу делеговані повноваження органів місцевого самоврядування в сфері охорони навколишнього природного середовища чітко визначені пунктом б) статті 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Одним із повноважень у даній сфері, які делеговані органам місцевого самоврядування, є організація та здійснення землеустрою.

Крім того, організація землеустрою віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування статтею 12 Земельного кодексу України та статтями 19, 21 Закону України Про землеустрій.

При цьому, статтею 26 вказаного Закону України Про землеустрій передбачено, що органи місцевого самоврядування можуть виступати замовниками документації із землеустрою Землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (ст. 181 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про землеустрій").

Окрім того, статтею 182 Земельного кодексу України метою землеустрою визначено, зокрема, створення сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів. Окрім того, пунктом в) статті 183 цього ж Кодексу до основних завдань землеустрою віднесено в тому числі встановлення на місцевості меж територій з особливим природоохоронним і заповідним режимами.

Також, з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при регулюванні земельних відносин, управлінні земельними ресурсами, організації раціонального використання та охорони земель, здійсненні землеустрою ведеться Державний земельний кадастр (ст. 2 Закону України Про Державний земельний кадастр).

Згідно статті 5 Закону України Про Державний земельний кадастр ведення Державного земельного кадастру здійснюється зокрема шляхом внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру за результатами здійсненого землеустрою (ст. 21 Закону України Про Державний земельний кадастр).

В даному випадку варто зауважити, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 №1423-ІХ фактично здійснено розмежування земель державної і комунальної власності, а також встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, а також те, що органи місцевого самоврядування передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Так, відповідно до частини першої статті 58 Земельного кодексу України та статті 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Згідно вимог статті 60 Земельного кодексу України та статті 88 Водного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

В свою чергу, статті 61 Земельного кодексу України та статті 89 Водного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності та встановлено відповідні обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг, а саме:

а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

б) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

в) влаштування літніх таборів для худоби;

г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

г) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

е) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно статті 113 Земельного кодексу України чітко передбачено, що навколо об`єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об`єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарноепідеміологічної захищеності. Частиною 2 даної норми визначено, що у межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об`єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені.

Одночасно статтею 1 Водного кодексу України визначено, що зона санітарної охорони це територія і акваторія, де запроваджується особливий санітарноепідеміологічний режим, з метою запобігання погіршення якості води джерел централізованого господарсько-питного водопостачання, а також з метою забезпечення охорони водопровідних споруд.

Окрім зазначеного, статтею 93 Водного кодексу України передбачено, що метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму. Частиною 2 даної статті передбачено, що межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

За приписами ст. 7 Закону України Про природно-заповідний фонд України, землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду, аналогічною є норма ст. 43 Земельного кодексу України.

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до ст. 6 Закону України Про природно-заповідний фонд України об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Статтею 8 Закону України Про природно-заповідний фонд України серед основних засобів збереження територій та об`єктів природно- заповідного фонду встановлено:

- додержання вимог щодо охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля;

- проведення інших заходів з метою збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі ст. 45 Земельного кодексу України, землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Цей фонд є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Статтею 53 Закону України Про природно-заповідний фонд України встановлено, що рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природнозаповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

У ст. 2 Земельного кодексу України визначено, що суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за цільовим призначенням поділяються на категорії, в тому числі землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

У ст. 79 Земельного кодексу України вказано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про землеустрій, проєкт землеустрою це - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про землеустрій, землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

У ст. 20 Закону України Про землеустрій вказано, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Підставою для здійснення землеустрою, відповідно до ст. 22 Закону України Про землеустрій, є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно ст. 25 вказаного Закону, одним із видів документації із землеустрою є проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Статтею 47 Закону України Про землеустрій передбачено, що проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою:

а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу;

б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму;

в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини;

г) проведення науково-дослідних робіт;

ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг;

д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування

про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природнозаповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Рішення про затвердження проєктів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686 (далі - Інструкція), визначено механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Згідно з п.2.1. Інструкції встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Підпунктом 2.3. розділу ІІ Інструкції визначено, що комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про землеустрій замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Крім того, статтею 60 цього ж Закону на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок сприяти охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Як вже зазначалося, перевіркою встановлено та в акті №49 від 28.06.2024 зафіксовано, що Каноницькою сільською радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Каноницької сільської ради, а саме:

- не встановлено на місцевості межі прибережно-захисних смуг водних об`єктів: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га. та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру;

- не розроблено документації із землеустрою, встановлення меж в натурі (на місцевості) на об`єкт природно-заповідного фонду орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина» загальною площею 90,0 та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру.

Щодо розроблення документації із землеустрою, встановлення меж в натурі (на місцевості) на об`єкт природно-заповідного фонду орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина» загальною площею 90,0 та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру, суд погоджується з доводами відповідача в цій частині, що за чинним законодавством забезпечення організації і здійснення землеустрою є затяжним процесом, оскільки потребує наступних послідовних кроків, які визначені законодавством:

розгляд питання сесією органу місцевого самоврядування про надання дозволу на здійснення землеустрою та складання землевпорядної документації;

пошук та залучення сторонніх кваліфікованих землевпорядних організації для розробки цієї землевпорядної документації (проєкту землеустрою);

розроблення проєкту землеустрою, його погодження та експертиза;

виділення коштів із місцевого бюджету та дотримання чітких процедур оплати послуг підрядника;

реєстрація меж та конфігурації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

затвердження сесією органу місцевого самоврядування землевпорядної документації (проєкту землеустрою);

реєстрація речових прав на новосформовану земельну ділянку.

Таким чином, усунути дані порушення одномоментно чи у короткий проміжок часу неможливо.

Відповідачем надано докази про вжиті заходи: Рішенням Каноницької сільської ради від 02 жовтня 2024 року №831 надано дозвіл на виготовлення Проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів орнітологічного заказника місцевого значення «Урочище Романщина» орієнтовною площею 90 га, який розташований на території Каноницької сільської територіальної громади Вараського району Рівненської області (за межами села Дубівка).

Рішенням Каноницької сільської ради від 02 жовтня 2024 року №830 "Про внесення змін до місцевого бюджету Каноницької сільської територіальної громади на 2024 рік" збільшено видатки на вказані природоохоронні заходи за рахунок цільових фондів у сумі 29 600 грн. (додаток 3 рішення).

17 жовтня 2024 року із підрядником ТОВ "Землевпорядна компанія "Юрземгеопроект" () укладено договір №372-Кн24 на виготовлення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів на території Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області, за кодом ДК 021:2015:71350000-6 науково-технічні послуги в галузі інженерії. Сума договору 29 600 грн.

28 листопада 2024 року платіжною інструкцією №1 УДКСУ у Володимирецькому районі, вказані роботи в сумі 29 600 грн. оплачені повністю за результатом їх виконання.

Сформований проект землеустрою щодо заказника "Урочище Романщина" надано Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації для погодження, який листом від 09 січня 2025 року №68/0/05/1-05/25 погоджено.

На даний час вказаний проєкт землеустрою знаходиться у державних кадастрових реєстраторів органів ДЗК на реєстрації меж та конфігурації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Затвердження органом місцевого самоврядування вказаної землевпорядної організації та реєстрація речових прав на новосформовану земельну ділянку можливе та буде здійснено лише після завершення процедур державних кадастрових реєстраторів та внесення цієї ділянки до Державного земельного кадастру та її формування як об`єкту речових прав.

Таким чином, на сьогоднішній день Каноницькою сільською радою вжито ряд всіх можливих послідовних дій щодо усунення порушень земельного законодавства по об`єкту природно-заповідного фонду орнітологічний заказник місцевого значення «Урочище Романщина», а тому адміністративний позов у цій частині є безпідставним.

Щодо не встановлено на місцевості межі прибережно-захисних смуг водних об`єктів: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га. та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру, то суд зазначає, що відповідачем не надано доказів щодо усунення вказаного порушення. Покликання відповідача на наявність Генерального плану населеного пункту Озеро не спростовує доводів позивача про те, що на місцевості межі прибережно-захисних смуг водних об`єктів: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га. та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру.

Крім того, матеріалами позовної заяви підтверджується, що ставок знаходиться не в с.Каноничі, а поблизу с.Каноничі, а відтак покликання відповідача на те, що наявність Генерального плану села Каноничі виключає обов`язок органу місцевого самоврядування щодо встановлення на місцевості меж прибережно-захисних смуг ставка поблизу с. Каноничі площею 9,7 га. та щодо внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру, не грунтується на вимогах чинного законодавства.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у відповідача існує обов`язок вжити заходів щодо виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Каноницької сільської ради, в частині встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережно-захисних смуг на водних об`єктах: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановленні під час розгляду даної справи обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача слід задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Позивач не надав доказів понесення ним судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області () щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Каноницької сільської ради, в частині встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережно-захисних смуг на водних об`єктах: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Каноницьку сільську раду Вараського району Рівненської області () виконати делеговані повноваження в частині організації і здійснення землеустрою на території сільської ради, а саме: встановити в натурі (на місцевості) межі прибережно- захисні смуги водних об`єктів: озеро в с. Озеро площею 23,4 га та ставок поблизу с. Каноничі площею 9,7 га та внести відомості про них до Державного земельного кадастру.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 серпня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Державна екологічна інспекція Поліського округу (вул. Леха Качинського, буд.12А,м. Житомир,Житомирська обл.,10014, ЄДРПОУ/РНОКПП 42163803)

Відповідач - Каноницька сільська рада (вул. Незалежності, буд.88,с. Каноничі,Вараський р-н, Рівненська обл.,34333, ЄДРПОУ/РНОКПП 04388248)

Суддя С.М. Дуляницька