Справа № 200/320/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року справа №200/320/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдара А.В., Геращенко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 200/320/25 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

У С Т А Н О В И В:

У cічні 2025 року Головне управління ДПС у Донецькій області через підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що відповідач має податковий борг в загальному розмірі 148 643,18 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених сум, а саме:

- з орендної плати з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010900, код території UA0083011) у сумі 147 343,37 грн.;

- з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) у розмірі 1 299,81 грн.;

Позов обґрунтовувало тим, що відповідач як платник податків має податковий борг, який утворився внаслідок несплати узгоджених сум податків і зборів, про які йдеться в позовній заяві. Надіслання відповідачу податкової вимоги не призвело до сплати такого боргу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 200/320/25 позов задоволено, внаслідок чого стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь відповідного бюджету податковий борг у загальному розмірі 148 643,18 грн., з них: з орендної плати з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010900, у сумі 147 343,37 грн.; з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) у розмірі 1 299,81 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. За твердженням податкового органу на адресу відповідача надсилалася податкова вимога форми «Ф» від 12.04.2024 року № 0-0599, яка 16.04.2024 року направлена на податкову адресу платника податків (штрих-код поштового відправлення №203) та повернута відділенням поштового зв`язку 02.05.2024 року до контролюючого органу у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання у поштовому відділенні. Також в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_2 є фізичною особою, зареєстрованим місцем проживання якої з АДРЕСА_1 , що підтверджується його паспортом. Жодного поштового відправлення від податкового органу за адресою позивача не надходило. Крім вказаного, розпорядженням КМУ від 2 серпня 2022 р. № 679-р наказано провести обов`язкову евакуацію населення Донецької області. Евакуацію здійснити у безпечні райони Вінницької, Волинської, Житомирської, Закарпатської, Івано- Франківської, Кіровоградської, Львівської, Полтавської, Рівненської, Тернопільської, Хмельницької, Черкаської та Чернівецької областей.

Враховуючи вказане, відсутності факту належного вручення відповідачу вимоги про сплату податкового боргу, про стягнення якого поданий даний позов, як обов`язкової передумови вчинення подальших дій для стягнення такого боргу, відсутні підстави для стягнення такого боргу в судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що з 02.01.2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 як платник податків за основним місцем обліку перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області (Краматорська державна податкова інспекція (м. Краматорськ); до 02.01.2025 року як платник податків за основним місцем обліку перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (Слов`янська державна податкова інспекція (м. Слов`янськ) з 16.05.1997 року.

Відповідач має податковий борг в загальному розмірі 148 643,18 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених сум, а саме:

1) з орендної плати з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010900, код території UA0083011) в розмірі 147 343,37 грн., який утворився в результаті несплати узгоджених сум:

11 890,97 грн. нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 (на загальну суму 13 545,24 грн., у зв`язку з наявністю переплати в обліковій картці платника, залишок несплаченої суми становить 11 890,97 грн.), термін сплати 30.03.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 03.05.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 30.05.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 30.06.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 01.08.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 30.08.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 30.09.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 31.10.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 30.11.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 30.12.2022 року;

13 545,24 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку по податковій декларацiї з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельнi дiлянки державної або комунальної власностi) вiд 21.02.2022 року № 12407975 на вказану суму, термін сплати 30.01.2023 року;

2) з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) в розмірі 1 299,81 грн., який утворився в результаті несплати узгоджених сум:

1 299,81 грн. борг виник на підставі заяви відповідача від 18.06.2015 № 5547/з про застосування спрощеної системи оподаткування, граничний термін сплати 20.03.2022 року.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом на адресу відповідача надсилалася податкова вимога форми Ф від 12.04.2024 року № 0-0599, яка 16.04.2024 року направлена на податкову адресу платника податків (штрих-код поштового відправлення №203) та повернута відділенням поштового зв`язку 02.05.2024 року до контролюючого органу у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання у поштовому відділенні.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Суми податкового боргу відображені в інтегрованих картках платника податків та станом на день розгляду справи не сплачені.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Згідно з п. 54.1 ст. 54, п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 ст. 57 вказаного Кодексу, яка визначає строки сплати податкового зобов`язання, встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пункт 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу визначає випадки, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання (п. 54.5 ст. 54 вказаного Кодексу).

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт, зокрема:

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до п. 111.2 ст. 111, п. 113.7 ст. 113 вказаного Кодексу за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється фінансова відповідальність, яка застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання накладаються на платника податків в порядку, встановленому ст. 123 вказаного Кодексу.

Нарахування пені врегульовано ст. 129 Податкового кодексу України.

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (п. 131.1 ст. 131 вказаного Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 вказаного Кодексу сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 вказаного Кодексу у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.4 ст. 42 зазначеного Кодексу (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

Пунктом 42.5 зазначеного Кодексу визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 вказаного Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 року у справі №1340/5767/18 сформулював такий правовий висновок: …положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 і пункту 102.4 статті 102 КАС України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно..

Верховний Суд також зазначив, що податковий орган набуває право на стягнення податкового боргу (в тому числі і в судовому порядку) лише у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання у встановлений строк (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України) після направлення платнику податків податкової вимоги.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач в апеляційній скарзі звертає увагу, що ОСОБА_1 є фізичною особою, зареєстрованим місцем проживання якої з АДРЕСА_1 , що підтверджується його паспортом.

Жодного поштового відправлення від податкового органу за адресою позивача не надходило.

Слід зазначити, що в матеріалах справи міститься заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування спрощеної системи оподаткування, де місце провадження господарської діяльності зазначено АДРЕСА_2 . Також податкова декларація з плати за землю, платник ОСОБА_1 , де податкова адреса відповідача також зазначено АДРЕСА_2 .

Колегія суддів звертає увагу, що саме за цією податковою адресою, яка вказана у вищезазначених документах і було направлено податкову вимогу, що підтверджується Списком № 15.04.2024 ОСОБА_3 103 Рекомендовані листи. Замовник Головне управління ДПС у Донецькій області.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5. ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Контролюючий орган вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, платник податків має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Колегія суддів звертає увагу, що матерали справи не містять, та відповідачем до апеляційної скарги не додано доказів зміни платником податків своєї податкової адреси та належного інформування про це податкового органу у встановленому законом порядку (у разі такої зміни), доказів подання платником податків заява про бажання отримувати документи через електронний кабінет та не вказано, яким чином, у зв`язку із евакуацією населення з міста Слов`янськ Донецької області, забезпечено отримання відповідної поштової кореспонденції за своєю податковою адресою.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 200/320/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 200/320/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко