Справа № 363/3372/25
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29.08.25 363/3372/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Олійник С.В.,

секретаря Онопрієнка І.О.,

представника позивача Медведської В.В.,

розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

18 червня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №242/1 від 10 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн. Із постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною і такою, що постановлена з порушенням вимог законодавства, тому просить її скасувати і закрити провадження у справі.

Процесуальні дії.

19 червня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області строк звернення до суду поновлено, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

19 червня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області Ухвалою суду забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні до набрання рішенням суду законної сили.23 липня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог та клопотання про приєднання письмових доказів.

19 серпня 2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 просив відмовити.

Позиції учасників справи.

Позивач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з`явився, направив до суду свого представника адвоката Медведську В.В.

Представник позивача Медведська В.В. просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, підтримує обґрунтування викладені в позовній заяві. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається, що відповідач не обґрунтував мети виклику, порушено порядок надіслання повістки, порушено порядок повідомлення про розгляд справи, порушив процедуру притягнення, оскільки не склав протокол, порушив порядок надіслання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, повістка не була вручена, працівниками Укрпошти допущено порушення строків для вручення

В судовому засіданні представник відповідача Заріцький С.М. просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, позивач належним чином повідомлений про виклик за повісткою, на адресу зазначену позивачем, для уточнення даних, не виконав свій обов`язок з`явитись з до ТЦК та СП за повісткою.

Фактичні обставини справи, які встановлені судом.

Згідного витягу з мобільного застосунку «Резерв+» встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 (Іванків) та уточнив 05липня 2024 року свої персональні дані, як військовозобов`язаний, звання солдат, зафіксовано порушення. правил військового обліку, перебуває у розшуку з 24 квітня 2025 року з причин «не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 », інформація щодо відстрочки від призову та проходження ВЛК відсутня.

Відповідно до повістки №689, ОСОБА_1 необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_1 , 24 лютого 2025р оку о 09:30, для уточнення облікових даних.

Відповідно до копії конверта, поштове відправлення з описом вкладення (повістка №689, повідомлення про розгляд справи в разі неявки), скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з довідкою Укрпошти, повернуто 11.02.2025 року відправнику ІНФОРМАЦІЯ_7 з відміткою «за зазначеною адресою відсутній».

Відповідно до постанови №242/1 від 10.03.2024, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500,00 грн., згідно з якою 07 лютого 2025 року на задекларовану при оновленні військово-облікових даних поштову адресу ОСОБА_1 був скерований рекомендований лист з повісткою №689 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 24 лютого 20252 року о 09:30 для уточнення облікових даних. Вказаний факт підтверджується поштовою квитанцією від 07.02.2025. Довідкою про причини повернення від 11 лютого 2025 року встановлено, що причиною повернення поштового відправлення є відсутність адресата за вказаним адресом, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до п.п. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. На підставі встановлених обставин встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч.3ст.210 КУпАП,тобто порушення правил військового обліку, а саме, що ОСОБА_1 , отримавши повістку про виклик до на 24 лютого 2025 року, належним чином сповіщений, що підтверджується на поштовому повідомленні, адресат відсутній за вказаною адресою, не з`явився у визначене в повістці місце і строк, не повідомив про причини неявки, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З витягу з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що рекомендоване відправлення з описом вкладення постанова № 242/1) за повернуто 05.04.2025 відправнику ІНФОРМАЦІЯ_7 з причин «відсутність адресата за вказаною адресою» .

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №78102627 від 15.05.2025 вбачається, що головним державним виконавцем Іванківського ВДВС у Вишгородському району районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови №242/1від 10.03.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_8 про стягнення 51000,00 грн. штрафу в дохід держави з боржника ОСОБА_1 .

З витягу з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що рекомендоване відправлення повернуто 22.05.2025 відправнику Іванківському ВДВС у Вишгородському районі Київської області з причин «відсутність адресата за вказаною адресою».

З копії постанови про арешт коштів боржника від 11.06.2025 року вбачається, що при примусовому виконанні постанови №242/1 від 10.03.2025 про стягнення 51000,00 грн. штрафу в дохід держави з боржника ОСОБА_1 , накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, a також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику

Вирішуючи позовні вимоги судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII(далі по тексту Закон № 3543-XII).

24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено, тому особливий період в Україні триває по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокремаґ6 прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно із абз.1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до частини першої пункту 2 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із п. 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби;

Відповідно до п. 28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної; підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З наданої відповідачем копії поштового повідомлення встановлено, що надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до позивача повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як зазначалось вище,у розумінні п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням повідомлення військовозобов`язаного про виклик до територіальному центру комплектування та соціальної підтримки є поштове повідомлення з відміткою про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Частина третя статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Згідно із ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. У випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.

Підставою для прийняття оспорюваного рішення стало неприбуття позивача, як військовозобов`язаного, належним чином повідомленого про необхідність прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) 24 лютого 2025 року о 09:30 з метою уточнення облікових даних.

Починаючи з 24 лютого 2022 року і станом на дату розгляду справи в Україні діє особливий період.

Посилання представника позивача на необґрунтованість виклику до ТЦК та СП суд не приймає з огляду на таке.Виклик позивача до ТЦК та СП здійснено на підставі положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з якою громадяни зобов`язані з`являтися до територіального центру за викликом, а також п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560. Отже, суд визнає виклик правомірним і здійсненим у межах компетенції відповідача.

Судом враховано, що постанова оскаржується позивачем з підстави відсутності у відповідача підстав для виклику на уточнення даних, оскільки такі дані нібито були оновлені позивачем вчасно через застосунок «Резерв+». Проте зазначене посилання, на думку суду, є безпідставним. Оновлення облікових даних у передбачений законом строк не звільняє особу від обов`язку з`явитися за викликом (повісткою), згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Невиконання цього обов`язку тягне адміністративну відповідальність, передбачену ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суд також критично оцінює посилання представника позивача на примітку до ст. 210 КУпАП, відповідно до якої положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі, якщо персональні дані призовника, військовозобов`язаного чи резервіста можуть бути отримані держателем Єдиного державного реєстру шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними реєстрами. Разом із тим, до персональних даних належать, зокрема, місце проживання та місце перебування, засоби зв`язку, адреса електронної пошти (п. 7, 7-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»). Оскільки такі дані можуть бути змінені особою самостійно в будь-який час без обов`язкового повідомлення органів державної влади, в інших реєстрах ці зміни можуть бути не відображені. Таким чином, покладатися виключно на реєстраційні бази неможливо, що і зумовлює необхідність виклику особи до ТЦК та СП.

Суд також відхиляє доводи сторони позивача щодо порушення порядку надіслання повістки, з огляду на таке.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, вказану особою, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. Отримання адресатом такої кореспонденції перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до п. 41 вищезгаданого Порядку, належним повідомленням також вважається повернення рекомендованого поштового відправлення з офіційною відміткою поштового оператора про відсутність особи за зазначеною адресою.

Повістка була направлена на адресу, вказану самим позивачем під час оновлення персональних даних. Позивач не звертався до поштового відділення для її отримання, чим фактично ухилився від ознайомлення зі змістом повідомлення.

Посилання на порушення строків вручення АТ «Укрпошта» зокрема, на повернення поштового відправлення менш ніж через три дні є формальним. Повістка перебувала у поштовому відділенні протягом трьох днів 11, 12 та 13 лютого 2025 року. Позивач не з`явився до поштового відділення за її отриманням ні в ці дні, ні після. Усі відправлення, зокрема повістка, постанова про адміністративне стягнення та постанова про відкриття виконавчого провадження, були повернуті відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, суд вважає доведеним, що позивач був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 24 лютого 2025 року о 09:30 для уточнення облікових даних. Позивач без поважних причин не прибув, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є правомірним.

Виклик здійснено належним чином, а повернення повістки не свідчить про порушення процедури, а лише про відсутність особи за зазначеною нею ж самою адресою.

Частиною 1 ст. 258 КУпАП передбачено, що у разі виявлення правопорушення, що не потребує додаткового з`ясування обставин, уповноважена особа має право винести постанову про накладення адміністративного стягнення без складання протоколу.У даній справі факт неявки позивача за викликом підтверджується належними доказами (повісткою, повідомленням пошти, реєстрацією виклику), а тому складання протоколу не було обов`язковим.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, за умови її належного повідомлення.

Оскільки позивач не отримав повідомлення виключно з власної вини або через зазначення недостовірної адреси, його неявка не є підставою для визнання дій відповідача неправомірними.

Надіслання постанови рекомендованим листом на задекларовану самим позивачем адресу є належним способом повідомлення. Повернення поштового відправлення з відповідною відміткою поштового оператора про відсутність особи за адресою є доказом належного направлення.

Таким чином, доводи представника позивача є необґрунтованими, формальними та не підтвердженими належними доказами. Підстав для визнання дій відповідача неправомірними, а оскаржуваної постанови незаконною, судом не встановлено.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, суд встановив, що вона відповідає вимогам ст. 280 та ст. 283 КУпАП. У ній належним чином викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зокрема, вказано, що ОСОБА_1 у період дії особливого періоду не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 , не повідомивши причин неявки, що є його обов`язком відповідно до законодавства.

Виходячи з викладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо заходів забезпечення позов.

Відповідно до статей 150, 151 та 244 КАС України заходи забезпечення позову у зв`язку з відсутністю необхідності їх подальшого застосування підлягають скасуванню після набрання рішенням законної сили.

Щодо судових витрат.

З урахуванням положень КАС України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позову покладається на позивача.У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ч. 3 ст. 243, 286 КАС України, суд

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити за необґрунтованістю.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19 червня 2025 року у справі №363/3372/25 скасувати після набрання даним судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В.Олійник