Справа № 320/7731/24
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

29 серпня 2025 року Справа № 320/7731/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Пристоличної сільської ради про визнання визнати протиправним та скасувати рішення,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 з позовом до Пристоличної сільської ради, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства 0,50 га с. Щасливе ОСОБА_1 № 1059-7-VІІІ від 07.09.2021;

- зобов`язати відповідача надати позивачці дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства 0,50 га с. Щасливе Бориспільського району Київської області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 (суддя ОСОБА_2 ) позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 137,60 грн.; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

18.09.2024 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади проведено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи № 320/7731/24 та передано її на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Донець В.А. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 (суддя ОСОБА_3 ) прийняти до провадження справу № 320/7731/24; надано позивачу десять днів з дня наступного за днем отримання ухвали про продовження процесуального строку для усунення недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 (суддя ОСОБА_3 ) відкрито провадження в адміністративній справі № 320/7731/24 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Цим же судовим рішенням запропоновано відповідачу упродовж п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати суду: відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; документи, що підтверджують надіслання (надання) копії відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

28.02.2025 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади проведено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи № 320/7731/24 та передано її на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Вісьтак М.Я. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року ухвалено прийняти адміністративну справу № 320/7731/24 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Вісьтак М.Я. та водночас залишити без руху. Встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

У подальшому, 19.08.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла письмова заява про усунення недоліків.

В обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1 зазначила, що Пристолична сільська рада не виконала свій обов`язок та не повідомила її про прийняте рішення у встановлений законом строк. Попри неодноразові спроби з`ясувати результати звернення від 15.07.2021, зокрема шляхом запису на прийом до посадових осіб та телефонних звернень, позивачеві було відмовлено у наданні інформації. Прийом громадян у сільській раді не здійснювався у зв`язку з карантинними обмеженнями, встановленими постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020. Працівники ради дозволяли лише залишати звернення у скриньці без їх реєстрації та видачі вхідного номера, відповіді на них позивач так і не отримала. ОСОБА_1 також наголошує, що у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення російської федерації з 24.02.2022 та необхідністю рятувати життя і здоров`я своєї хворої матері, питання отримання відповіді на звернення тимчасово втратило актуальність. Внаслідок воєнних дій, психологічного стресу та переживань позивач зазнала погіршення стану здоров`я, потребувала лікування та проходила тривалу реабілітацію

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та заяву позивача про усунення її недоліків, зазначає, що недоліки, на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, залишилися неусуненими, з огляду на таке.

Позивачем було надано копію довідки Бориспільського центру первинної медико-санітарної допомоги у нечитабельному вигляді, яка, окрім того, не відповідає вимогам чинного законодавства в розумінні доказу встановлення факту хвороби протягом певного часу, зокрема положенням Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001, відповідно до п. 1.1 якої тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Судом встановлено, що подана довідка містить істотні недоліки: текст документа виконаний нерозбірливим почерком, що унеможливлює достеменно встановити його зміст; прізвище та ім`я особи зазначено нечітко, що не дозволяє однозначно ідентифікувати пацієнта; дати, які визначають період хвороби, вказані у нечіткій формі; підпис лікаря нечитабельний, відсутнє зазначення його прізвища друкованими літерами; відбиток печатки закладу нанесено частково, у зв`язку з чим неможливо достовірно встановити заклад охорони здоров`я та посадову особу, яка видала документ.

Суд зазначає, що довідка Бориспільського центру первинної медико-санітарної допомоги не відповідає уніфікованим формам медичних документів, передбачених МОЗ України, і складена без дотримання встановлених вимог до оформлення, у зв`язку з чим не може братися судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки не підтверджує достеменно факту тимчасової непрацездатності позивача та не відповідає вимогам Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

Окрім цього, ОСОБА_1 також підставою пропуску строку звернення до суду зазначає запровадження карантину (COVID-19) та введення воєнного стану на території України.

Щодо покликання позивача на запровадження в Україні карантину, суд зазначає наступне.

За нормами пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, запровадження карантину не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду і не скасовує обов`язку позивача повідомити суду обставини, у зв`язку з якими такий строк пропущений, а також надати докази на підтвердження таких обставин.

Водночас, у заяві про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, позивачем не повідомлено, які саме обставини, пов`язані з карантинними обмеженнями і як саме унеможливили своєчасне звернення до адміністративного суду.

Щодо посилання позивача на запровадження воєнного стану, суд зазначає, що питання щодо поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04 квітня 2023 року у справі № 140/1487/22, від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18, від 23 грудня 2022 року у справі № 760/5369/19, від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, від 02 червня 2022 року у справі № 757/30991/18-а.

Так, у наведених постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

У постанові від 28 листопада 2022 року у справі № 140/11951/21 Верховний Суд указав, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Відтак посилання на карантин та воєнний стан як підстави пропуску строку звернення до суду суд оцінює як необґрунтовані.

Враховуючи обставини справи, суд керується такими положеннями чинного законодавства.

Частиною другою та п`ятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Згідно із частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Ключовою є фраза "з поважних причин", а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Таким чином, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Суд вважає за необхідне зазначити, що введений в країні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади, місцевого самоврядування. Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Підсумовуючи наведене, суд вказує, що у даному випадку позивачем не було належним чином виконано вимоги суду щодо уточнення позовних вимог, що свідчить про неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

У резолютивній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 було попереджено, що у разі невиконання зазначених вимог позов буде залишено без розгляду відповідно до пунктів 7, 8 частини першої статті 240 з урахуванням частини п`ятнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, а також у зв`язку з тим, що позивач не усунула зазначених в ухвалі недоліків у встановлений строк, суд дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись статтею 44, 121, 169, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пристоличної сільської ради про визнання визнати протиправним та скасувати рішення залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позову без розгляду направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Суддя Вісьтак М.Я.