Справа № 320/6504/21
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року справа №320/6504/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі відповідач, ГУ НП в Київській області), в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.04.2021 № 106 о/с по особовому складу про скасування пункту наказу Головного управління від 01.03.2021 № 74 о/с в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0054688) інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції.

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок прийняття відповідачем протиправного наказу, позивача незаконно звільнено з займаної посади, чим порушене його конституційне право на працю та гарантії держави від незаконного звільнення, які мають бути відновлені у заявлений ним спосіб.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованим та задоволенню не підлягають, оскільки звільнення позивача реалізовано відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані сторонами (їх представниками) документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з березня 2013 року по листопад 2015 року. У листопаді 2015 року був прийнятий на службу в поліцію до ГУ НП в Київській області та був звільнений у травні 2020 року внаслідок реалізації дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі №320/4814/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Київській області частково задоволений позов; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Київській області від 04.05.2020 №284 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 з 13.05.2020 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського відділу поліції; стягнуто з ГУ НП в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 62410,04 грн., з якого підлягають відрахуванню обов`язкові податки та збори.

На підставі такого судового рішення, наказом ГУ НП в Київській області від 06.11.2020 № 309 о/с ОСОБА_1 було поновлено на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського відділу поліції та скасовано пункт наказу ГУ НП в Київській області від 08.05.2020 № 131 о/с в частині звільнення зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Наказом ГУ НП в Київській області від 01.03.2021 № 74 о/с, на виконання вимог наказу Національної поліції України від 24.12.2020 № 1034 дск «Про організаційно-штатні зміни в ГУ НП в Київській області» ОСОБА_1 було призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції Білоцерківського районного управління поліції, звільнивши з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського відділу поліції, а також покладено на нього обов`язки з 01.03.2021 старшого інспектора-чергової частини роти конвойної служби.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №320/4814/20 скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 та ухвалено постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ НП в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовлено.

На підставі такого рішення апеляційного суду, наказом ГУ НП в Київській області від 16.04.2021 № 106 о/с скасовано пункти наказу Головного управління від 06.11.2020 № 309 о/с про поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Сквирського відділу поліції та скасування наказу ГУ НП в Київській області від 08.05.2020 №131 о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, а також пункт наказу Головного управління від 01.03.2021 № 74 о/с в частині виконання вимог наказу Національної поліції України від 24.12.2020 № 1034 дск щодо призначення ОСОБА_1 інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції Білоцерківського районного управління поліції.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду за поновленням своїх прав шляхом поновлення на посаді та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з наведених норм основного закону у зв`язку з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

За приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580).

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 580 призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків (частина перша статті 58 Закону № 580).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580).

Згідно з частиною першою статті 60 Закону № 580 відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 65 Закону № 580, переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті (частина друга статті 68 Закону № 580).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За приписами частин першої, п`ятої статті 24 Закону України від 15.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

У разі поновлення порушених прав поліцейського у судовому порядку вищий керівник зобов`язаний негайно вжити заходів до поновлення прав поліцейського, усунення обставин, що призвели до таких порушень, та притягти до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень.

Окрім того, відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вказана норма корелюється з положеннями статті 129-1 Конституції України, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому суд зазначає, що застосування як преюдиційних обставин, встановлених у судовому рішенні, що набуло законної сили, передбачає обов`язковість фактів, установлених цим судовим рішенням, для суду при розгляді інших справ, без необхідності їх нового доказування.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивача було звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, проте на підставі рішення суду першої інстанції у справі № 320/4814/20, яке в силу положень процесуального закону підлягало негайному виконанню, тобто незалежно від факту набрання законної сили, позивача було поновлено на службі в поліції на посаді, з якої його було звільнено.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції у справі № 320/4814/20 було оскаржено та проходило стадію апеляційного провадження в суді апеляційної інстанції.

В той же час, оскільки на підставі наказу Національної поліції України від 24.12.2020 №1034 дск в ГУ НП в Київській області відбулися організаційно-штатні зміни, позивача було звільнено з посади, яку він займав на момент звільнення і поновлення, та призначено на рівнозначну посаду в інший підрозділ поліції.

Враховуючи, що рішенням апеляційного суду у справі №320/4814/20 скасовано рішення суду першої інстанції та у позові відмовлено, чим підтверджена законність звільнення позивача, то відповідачем були вчинені дії, спрямовані на виконання такого судового рішення, яке набрало законної сили і безумно мало бути виконано в силу положень чинного законодавства та принципу верховенства права. Такі дії виразилися у видачі відповідачем спірного наказу від 16.04.2021 № 106 о/с, що суд вважає законним, враховуючи наведені обставини та норми.

Одночасно суд зазначає, що невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності.

Таким чином, оскільки оскаржуваний наказ видано на виконання рішення суду апеляційної інстанції у справі №320/4814/20, яке набрало законної сили, то такий наказ не може бути визнаний протиправним та скасований.

У підсумку, з урахування вищезазначеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

У взаємозв`язку з вищенаведеним та керуючись статтями 6, 7, 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.