Справа № 420/24574/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.09.2024 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію з 01.09.2024 ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду від 18.04.2024 р. по справі №420/5196/24, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд ухвалою від 05.08.2025 залишив позовну заяву без руху та повідомив позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними іншими підставами для поновлення строку.

13 серпня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку (вх.№ЕС/82683/25).

У заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду представник позивача зазначає, що будь-якого рішення пенсійного органу, яким би вирішувалося питання припинення виплати спірної доплати; також будь-які докази інформування позивача зі сторони пенсійного органу про зміну складових пенсійної виплати не представлені. Припинення (не нарахування) спірної доплати мало місце під час перерахунку її пенсії на виконання рішення суду, в результаті чого розмір її пенсії зріс, через що у неї не виникало сумнівів щодо виплати пенсії в повному розмірі. Лише після звернення із заявою та отримання відповіді від відповідача позивач достовірно дізналась про припинення їй виплати /не нарахування спірної доплати до пенсії.

Отже, як вказує позивач, позивачем вживалися заходи для отримання інформації про складові пенсійної виплати та причини припинення виплати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., встановленої відповідно до постанови КМ України № 713 від 14.07.2021 р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Після отримання вказаної відповіді позивач без зайвих зволікань звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Стосовно висновків суду про те, що отримання періодичних пенсійних платежів свідчить про поінформованість позивача про припинення виплати спірної доплати, позивач вважає, що таке широке і поверхневе тлумачення спірних обставин в розглядуваному випадку суперечить такій засаді (принципу) адміністративного судочинства як верховенство права, оскільки поза розумним сумнівом ОСОБА_1 зацікавлений у вирішенні питання про виплату йому пенсії в повному розмірі.

При цьому, тривале перебування позивача в стані правової невизначеності зумовлено безпосередніми діями (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень, а саме відповідача. Отже, перекладання на позивача наслідків пропуску строку звернення до суду через бездіяльність відповідача, незабезпечення належного інформування особи про зміни складових пенсійної виплати є недопустимим.

Представник позивача, з покликанням на норми ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зазначає, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Окремо представник позивача з покликанням на висновки Верховного Суду від 20.07.2023 у справі №420/8355/22 зауважила, що, у разі, якщо за законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплату у межах національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах до тих пір, поки такі виплати передбачено законодавством. Конституція України та Закон № 1058-1V гарантують всім громадянам України, за певних умов, право на матеріальне забезпечення у вигляді пенсій.

Разом з тим, представник посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду по справі №420/8355/22 від 20.07.2023:

« 66. Аналіз зазначених положень статті 46 Закону №1058-1V свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством та безспірному розміру за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів».

З урахуванням наведеного у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, представник позивача просить суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновити його.

Інших обґрунтувань щодо поважності причин пропуску строку для звернення до адміністративного суду, представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 13.08.2025 не зазначено, та відповідних доказів на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду не надано.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суддя вказує про таке.

Як вже зазначалось судом в ухвалі від 05.08.2025 про залишення позовної заяви без руху, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Нормами ст. 122 КАС України передбачено диференційований підхід до регулювання тривалості строків звернення до адміністративного суду в залежності від статусу позивача та від категорії публічно - правового спору.

Суд повторює, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів щодо проходження публічної служби, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 також зазначено, що загальне правило щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії, шляхом подання відповідних заяв визначено Законом №1058-IV (зокрема, статті 44, 45) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Норми права щодо врегулювання правовідносин у сфері призначення та перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби, в тому числі щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії, передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зокрема, статті 45, 51, 63) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1.

При цьому, суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 16.01.2025 у справі №400/9796/23, яку в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, спірна доплата в сумі 2000 гривень, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», за період з 01.07.2021 не є складовою грошового забезпечення, тому до цих правовідносин положення статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не застосовуються.

У постанові від 16.01.2025 у справі №400/9796/23 Верховний Суд також застосував правовий висновок щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, який міститься у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

Суд також відхиляє покликання представника позивача на висновки Верховного Суду від 20.07.2023 у справі №420/8355/22, оскільки в цій справі мова йде щодо припинення та поновлення виплати пенсії через виїзд на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччини. При цьому, період невиплати пенсії позивачу розпочався з 1 липня 2016 року та закінчився 1 липня 2021 року, відновлення виплати пенсії за наявності відповідних підстав має проводитися з дати ухвалення рішення Конституційним Судом України від 7 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками.

Отже, спірні правовідносини у справі №420/8355/22 не є релевантними до спірних правовідносин у справі №420/24574/25, оскільки стосуються виплати вже призначеної пенсії.

Суд також критично оцінює твердження представника позивача про те, що будь-якого рішення пенсійного органу, яким би вирішувалося питання припинення виплати спірної доплати; також будь-які докази інформування позивача зі сторони пенсійного органу про зміну складових пенсійної виплати не представлені, припинення/не нарахування спірної доплати мало місце під час перерахунку її пенсії на виконання рішення суду, в результаті чого розмір її пенсії зріс, через що у неї не виникало сумнівів щодо виплати пенсії в повному розмірі, а лише після звернення із заявою та отримання відповіді від відповідача позивач достовірно дізнався про припинення їй виплати /не нарахування спірної доплати до пенсії, з огляду на таке.

Так, у позовній заяві зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/5196/24 від 18.04.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 23.08.2024 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 у справі №420/5196/24, яке набрало законної сили 21.05.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.12.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по області №33/36-7367 від 25.10.2023 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.

При цьому, копія рішення від 18.04.2024 у справі №420/5196/24 вручена представнику ОСОБА_1 адвокату Єрьоміній В.А. 18.04.2024 року.

Отже, ОСОБА_1 та його представник з 18.04.2024 обізнані щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 у справі №420/5196/24, в тому числі щодо розміру грошового забезпечення, з якого має бути здійснено перерахунок пенсії позивача.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» а, відтак, позивач не позбавлена можливості щодо самостійного обрахунку можливого розміру пенсії з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 у справі №420/5196/24 та додаткових доплат, які отримувались позивачем до проведення відповідного перерахунку пенсії, та зробити висновки щодо виплати пенсії у неналежному розмірі.

Водночас, представник позивача лише у листопаді 2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії позивача, а з позовною заявою до суду з вимогами щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсію позивачу з 01.09.2024 з урахуванням спірної доплати у розмірі 2000 грн лише 23.07.2025.

Суд звертає увагу, що представник позивача (адвокат) має достатній професійний досвід, значну юридичну обізнаність, досвід правотлумачення та правозастосування, а тому повинна бути обізнана про строк звернення до суду та шлях захисту порушених прав, передбачений ст. 5 КАС України.

Вказана правова позиція щодо обізнаності юриста із вимогами процесуального законодавства висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року по справі №9901/118/19.

Суд нагадує, що відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За приписами ч.1 ст.45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що ані зі змісту позовної заяви, ані зі змісту заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не встановлено, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений законом строк.

Представником позивача у заяві від 13.08.2025 не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого законом строку, а наведені представником позивача обставини не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом.

З урахуванням наведеного, суд визнає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, які наведені представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 13.08.2025.

Інших обґрунтувань щодо поважності причин пропуску строку для звернення до адміністративного суду, представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 13.08.2025 не зазначено, та відповідних доказів на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду не надано.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у спосіб подання заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду із наведенням підстав для поновлення процесуального строку, а наведені підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, що зазначені в заяві представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 13.08.2025, суд визнає неповажними, позовна заява підлягаю поверненню на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись ст.120, 121, 122, 123, 169, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які зазначені представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 13.08.2025 (вх.№ЕС/82683/25).

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 13.08.2025 відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО