Справа № 240/19531/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19531/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Р.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

26 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 31.05.2023 позивач звернувся до територіального управління Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №64 від 08.05.2023 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно прийнятого рішення встановлено, що позивач звернувся із заявою про призначення пільгової пенсії на підставі ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 31.05.2023. Вік заявника складає 55 років 1 місяць 5 днів. Страховий стаж особи складає 38 років 03 місяці 26 днів. Пільговий стаж особи за списком №2 відсутній.

До загального страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу за Списком №2 не зарахований період роботи електрогазозварником-врізальником з 11.01.1991 по 27.02.2004 згідно довідки №1001-5-1-Си-10132-0523 від 29.05.2023, оскільки зазначена посада не передбачена Постановою КМУ від 16.01.2003 №36, а також період роботи електрогазозварником-врізальником з 01.08.2008 по 08.05.2023 згідно довідки №1001-5-1-Си-10134-0523, оскільки зазначена посада не передбачена Постановою КМУ від 24.06.2016 №461

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як вбачається з трудової книжки серія НОМЕР_1 , диплому № НОМЕР_2 та військового квітка НОМЕР_3 , копії яких наявні в матеріалах справи, протягом спірних періодів позивач:

- з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року навчався в СПТУ №6 м. Житомир та здобув кваліфікацію електрогазозварника;

- з 28 липня 1986 року по 08 жовтня 1986 року працював в гаазоелектрозварювальником в Житмирському підприємстві по газопостачанню та газофікації «Житомиргаз» (звільнений у зв?язку із призовом в Радянську армію) (записи №№ 2-3);

- з 25 листопада 1986 року по 02 листопада 1988 року проходив службу в рядах Радянської армії (запис № 4);

- з 11 червня 1991 року по 08.05.2023 року працював у ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз».

Відповідно до довідки №10001-5-1-Си-10132-0523 та №1001-5-1-Си-10134-0523 підтверджено наявність трудового стажу для призначення пенсії та зазначено, що з 11.01.1991 по 27.02.2004 та з 01.08.2008 по 08.05.2023 позивач працював на посаді електрогазозварювальника-врізальника.

Довідкою №10001-5-1-Си-8780-0523 підтверджено, що позивач з 11.06.1991 по даний час працює повний робочий день.

Довідкою №10001-5-1-Си-8779-0523 підтверджено, що позивач з 11.06.1991 по даний час працює ритмічно.

Згідно з Довідкою №10001-5-1-Си-10016-0523 підтверджено, що перша атестація на підприємстві робочого місця електрогазозварювальника-врізальника проведена у березні 2005 року згідно наказу 16.03.2005 та затверджено електрогазозварювальника на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №2.

Довідкою №10001-5-1-Си-8777-0523 надано хронологію реорганізації та перейменуваня АТ «Житомиргаз» з 1986 року по даний час і зазначено, що АТ «Житомиргаз» є правонаступником всіх зазначених підприємств.

Відповідно до наказу по ВАТ «Житомиргаз» №23 від 16.03.2005 затверджено перелік робочих місць та професій, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442) - електрогазозварник-врізальник.

Згідно висновку Державної експертизи умов праці №10-68 від 18.03.2005 по результатах експертизи визначено, що електрогазозварник-врізальник працює в шкідливих умовах праці та має право на пільги та компенсації за шкідливі умови праці, підтверджено право на пенсію на пільгових умовах професії елекрогазозварюальникам -врізальникам, як таким що передбачені у розділі XXXIII «Загальні професії» яких передбачено професії електрозварника, позиція 33.

Відповідно до наказу №67 від 04.03.2010 по ВАТ «Житомиргаз» затверджено підсумки атестації робочих місць за умовами праці. Підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (постанова Кабінету Міністрів України від1 серпня 1992 року №442) - електрогазозварник-врізальник.

Відповідно до наказу №519 від 16.12.2014 по ВАТ «Житомиргаз» затверджено підсумки атестації робочих місць за умовами праці. Підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (постанова Кабінету Міністрів Українивід1 серпня 1992 року N? 442) - електрогазозварювальник-врізальник.

Згідно висновку Державної експертизи умов праці №10-10 від 23.01.2015 по результатах експертизи по ПАТ «Житомиргаз» у висновках визначено, що електрогазозварник-врізальник працює в шкідливих умовах праці та має право на пільги та компенсаці за шкіливі умови праці, підтверджено право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до наказу №110-94-0421 від 29.04.2021 по АТ «оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» затверджено підсумки атестації робочих місць за умовами праці. Підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (постанова Кабінету Міністрів Українивід1 серпня 1992 року №442) - електрогазозварювальник-врізальник.

Суд зазначає, що розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачалися газозварники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник». Крім того, передбачалася посада « 2070100а-18338 Сварщики на машинах контактной (прессовой) сварки».

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачені професії «електрозварники» та «газозварники». Крім того, передбачена посада - 2070100а-18338 Зварники на машинах контактного (пресового) зварювання.

Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54, професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Суд погоджується, що вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу за Списком № 2.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №673/283/17 від 12.09.2018.

Крім того, це слідує з правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 30.05.2018 у справі №174/658/16-а, за змістом яких електрогазозварник» і «газоелектрозварник» - це різні найменування однієї професії, тому, при документальному підтвердженні їх зайнятості протягом повного робочого дня, особи, які працювали на таких посадах мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, за умови наявності достатнього спеціального стажу.

Разом з тим, відповідно до підпункту 1.2 Класифікатора професій, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, цей класифікатор призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб`єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.

Згідно пункту 5 «Класифікація професій» Класифікатора, зварники та газорізальники мають код 7212. Згідно Додатку А до Класифікатору професій, професії: Бригадир муфто зварювального відділення, вишкомонтажник-зварник, газозварник, газорізальник, електровібронаплавлювач, електрогазозварник, електрогазозварник судновий, електрогазозварник-врізальник, електрозварник листів та стрічок, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, електрозварник ручного зварювання, електрозварник труб на стані, заготівник матеріалу та деталей, зварник арматурних сіток та каркасів, зварник випрямлячів, зварник виробів з тугоплавких металів, зварник електровакуумних приладів, зварник на дифузійно-зварювальних установках, зварник на електронно-променевих зварювальних установках, зварник на лазерних установках, зварник на машинах контактного (пресового) зварювання, зварник термітного зварювання, контролер зварювальних робіт, оператор проекційної апаратури та газорізальних машин, паяльщик, паяльщик пакетів конденсаторів, паяльщик по свинцю (свинцевопаяльщик), різальник на лазерній установці визначені під одним кодом 7212.

Відтак, колегія суддів вважає помилковими твердження апелянта про правомірність незарахування періодів роботи позивача з 11.01.1991 по 27.02.2004 та з 01.08.2008 по 08.05.2023 на посаді електрогазозварника-врізальника, з підстав того, що така посада не передбачена відповідними Списками.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність незарахування відповідачем періоду роботи позивача з 11.01.1991 по 27.02.2004 та з 01.08.2008 по 08.05.2023 на посаді електрогазозварника-врізальника, а тому слід зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області зарахувати позивачу вищевказані періоди до його пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періодів роботи.

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, суд вважає, що прийняте рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області №64 від 08.05.2023 є немотивованим і протиправним, оскільки прийняте без перевірки усіх поданих позивачем документів до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, рішенням якого позивачу відмовлено у призначення пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 липня 2024 року у справі № 240/16372/23.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правильним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу періоди роботи з 11.01.1991 по 27.02.2004 та з 01.08.2008 по 08.05.2023 до його пільгового стажу та повторно розглянути питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.