Справа № 160/5095/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2025 рокуСправа №160/5095/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну способу або порядку виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу або порядку виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд вважає за необхідне повернути заяву заявнику без розгляду, виходячи з такого.

Процесуальний порядок провадження у адміністративних справах визначається КАС України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність процесуальних прав і обов`язків учасників правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ ІV КАС України врегульовує процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у адміністративних справах, як заключного етапу у процесі реалізації захисту прав.

У частині 1 та частині 2 статті 167 КАС України зазначено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення.

Заява про встановлення або заміну способу або порядку виконання рішення суду є заявою, поданою на стадії виконання судового рішення.

При цьому заявник у порушення вимог ст. 167 КАС України не надав доказів належного направлення даної заяви іншим учасникам справи.

При цьому слід звернути увагу, що належним доказом направлення копії заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання рішення суду та доданих до неї документів іншим учасникам справи може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Саме опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником (постанова Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №914/1955/17).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що ч. 2 ст. 378 КАС України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Отже, оскільки нормами КАС України передбачений скорочений строк для розгляду заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання рішення суду, необхідною передумовою дотримання судом основних засад судочинства під час розгляду зазначеної категорії заяв є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення з її змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.

Таким чином, неотримання учасниками справи копії заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання рішення суду порушує визначені законом засади змагальності, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 року №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визначаючи таку практику допустимою. При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені КАС України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою повернення заяви без розгляду відповідно до частини 2 ст. 167 КАС України суд.

При цьому повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 167, 169, 378 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу або порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №160/5095/22 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя А.В. Савченко