Справа № 480/11265/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 р.Справа № 480/11265/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.04.2025, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 13.06.25 року по справі № 480/11265/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс»

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми В4 від 11.08.2023 № 03 в частині:

- завищення ТОВ Агроальянс суму податкового кредиту (рядок 17 поточної декларації) на суму ПДВ 445 666,67 грн. по взаємовідносинах з ТОВ Атлантик груп за квітень 2023 (відсутні первинні документи, які підтверджують понаднормативне користування вагонами);

- заниження ТОВ Агроальянс податкових зобов`язань за рахунок не нарахування ПДВ по операціях з використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності, а саме побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 (код УКТ ЗЕД 1005) в кількості - 184,1 т та подрібненого зерна кукурудзи (код УКТ ЗЕД 2302) в кількості - 375 т на суму ПДВ 146 413,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення, в тій частині, що оскаржується в судовому порядку і є предметом розгляду у даній справі, ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в Акті від 06.07.2023 № 4485/18-28-07-03-07/30174932/199 виїзної документальної позапланової перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Представник відповідача проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесене податкове повідомлення-рішення є законним.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області форми «В4» від 11.08.2023 № 03 в частині:

- завищення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" суми податкового кредиту (рядок 17 поточної декларації) на суму ПДВ 445666,67 грн. по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлантик груп» за квітень 2023 року;

- заниження Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" податкових зобов`язань за рахунок не нарахування ПДВ по операціях з використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності, а саме побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 (код УКТ ЗЕД 1005) в кількості - 184,1 т та подрібненого зерна кукурудзи (код УКТ ЗЕД 2302) в кількості - 375 т на суму ПДВ 146413,17 грн.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" (вул. Супруна, 3/1, м. Суми, 40004, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 8881 грн 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми, які не передбачені договором, а також не надано документального підтвердження понесених витрат та їх стосунку до господарської діяльності Товариства. Також, відповідачем зазначено про ненадання до перевірки доказів перегляду вартості послуг з організації транспортно експедиційних послуг та підтверджуючих документів про зміну істотних умов ціноутворення. Таким чином, ТОВ «Агроальянс» допущено порушення норм податкового законодавства: п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого другого п. 198.3 и абзацу третього п.198.6 ст.198 абзацу третьому п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями), а саме: завищено суму податкового кредиту (рядок 17 поточної декларації) на суму ПДВ 445 666,67 грн., за період квітень 2023 року.

Відносно заниження податкових зобов`язань за рахунок не нарахування ПДВ по операціях з використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності, а саме побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 (код УКТ ЗЕД 1005) в кількості 184,1 т та подрібненого зерна кукурудзи (код УКТ ЗЕД 2302) в кількості 375 т на суму ПДВ 146 413,17 грн.» скаржник зауважив, що докази долучені позивачем разом з пояснення підверджують неможливість проведення господарської операції щодо перевезення подрібненого зерна кукурудзи (2022). Згідно долучених товаро транспортних накладних, місцем розвантаження є: м.Ромни, вантажне подвір`я Засулля, не визначено ні вулиці ні номеру приміщення, складається враження, що м.Ромни це вантажне подвіря Засулля. Згідно даних інформаційних баз ДПС в ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» відсутні зареєстровані об`єкти оподаткування за адресою м.Ромни, вантажне подвір`я Засулля. В листах від 14.03.2023 року № 18 та від 03.03.2023 року № 15, в яких зазначено, що кошти, які надійшли 03.03.2023 року та 14.03.2023 року за кукурудзу українського походженя врожаю 2022 року розподілені за контрактами з контрагентом нерезидентом UAB «Solisko». Це ще раз свідчить, що експортувалась кукурудза, а не побічний продукт кукурудзи та подрібнене зерно кукурудзи. Враховуючи вищевикладене, за результатами перевірки ТОВ «Агроальянс» встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, абзац «г» п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями), а саме: встановлено заниження податкового зобов`язання внаслідок використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності підприємства на загальну суму ПДВ 230 163,17 грн., в т.ч. за лютий 2023 року 146 413,17 грн., за квітень 2023 року 83 750,00 грн.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідачем - ГУ ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агроальянс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 06.07.2023р. № 4485/18-28-07-03-07/30174932/199 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агроальянс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення, задекларованого у попередніх звітних періодах, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Так, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні в Декларації за квітень 2023 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків пп. «а» п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188, п. 189.1 ст. 189, п.п. «а» п. 198.1, 198.2 ст. 198, абзацам першому - третьому, абзацам першому - другому п. 198.3, п.п. «г» п. 198.5 і абзацу третьому п. 198.6 ст. 198, п.200.4 ст. 200, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями, оскільки, за висновками податкового органу, позивачем було:

- завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок по декларації за квітень 2023 року на загальну суму ПДВ 94 998,34 грн.;

- завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21 декларації за квітень 2022 року) на загальну суму ПДВ 745 413,17 грн.;

- занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21 декларації за квітень 2022 року) на загальну суму ПДВ 83750.00 грн.

Зокрема, ГУ ДПС у Сумській області було встановлено, що ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» було завищено показник рядка 10.1 (колонка Б) Декларації з ПДВ за квітень 2023 року в сумі 445 666,67 грн. по операції з придбання у ТОВ "АТЛАНТИК ГРУП" () послуг по компенсації витрат за понаднормове користування вагонами із ст. Ізов (ПКП).

Так, перевіркою було встановлено, що ТОВ «Атлантік груп» в адресу ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» виписано податкову накладну від 18.04.2023 № 31 на компенсацію витрат за понаднормове користування вагонами із ст. Ізов (ПКП) 1337 вагоно-діб 2000,00 (Вагони: 59260737, 592320074, 59033100, 59260646, 58862327, 59556688, 59053991, 5886388, 59268177, 59620506, 59067603, 59235416, 59820563, 59843870, 59268326, 59235218, 59843938, 59588079, 59268508, 59230268, 59843904, 59843888, 59267823, 59843854, 59843946, 59230250, 59230243, 59843912, 59067587, 59735119, 58861709, 59231985) на загальну суму 2674000.0 грн., в т. ч. ПДВ 445666,67 грн.

Такі висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що відповідно до правил користування вагонами та контейнерами (с. 119-126 статуту залізниць України) облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними проводиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ТУ - 46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46К, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ23-А, акти загальної форми ТУ 23.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів в пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відповідач звертав увагу суду на те, що в наданих до перевірки залізничних накладних на повернення порожніх вагонів не вказано період понаднормового використання вагонів.

При цьому, відповідач наголошував, що Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 затверджено Правила користування вагонами і контейнерами (далі - Правила № 113). Згідно до Правил №113 Правила користування вагонами і контейнерами визначають порядок і умови користування вагонами і контейнерами:

- парку залізниць України;

- парку залізниць інших держав;

- які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, а також орендовані ними (за час затримки на коліях залізниць загального користування).

За користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідач обґрунтовуючи свою правову позицію у даній справі просив суд врахувати, що у позивача відсутні будь-які документи, що підтверджують понаднормове використання вагонів. При цьому, відповідач звертав увагу суду на те, що час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

В акті наданих послуг № 64 від 18.04.2023 року вказана номенклатура - «компенсація витрат за понаднормове користування вагонами із ст. Ізов (ПКП) 1337 вагонодіб 2000,00..».

В додатку до акту наданих послуг № 64 від 18.04.2023 року зазначено номери вагонів, період, кількість діб, кількість діб понаднормового користування вагонами.

Відповідач наголошує на тому, що ТОВ «Атлантік груп» не є власником вагонів 59260737, 59232074, 59033100, 59260646, 58862327, 59556688, 59053991, 5886388, 59268177, 59620506, 59067603, 59235416, 59820563, 59843870, 59268326, 59235218, 59843938, 59588079, 59268508, 59230268, 59843904, 59843888, 59267823, 59843854, 59843946, 59230250,59230243, 59843912, 59067587, 59735119, 58861709, 59231985.

Власниками даних вагонів є ТОВ «Ника Транс Логистика», АТ «ДНІПРОАЗОТ».

За твердженнями відповідача, з посиланням на дані ЄРПН за період з грудня 2022 року по квітень 2023 року, не було встановлено взаємовідносин ТОВ «Атлантік груп» з ТОВ «Ника Транс Логистика», АТ «ДНІПРОАЗОТ» та відсутні виписані і зареєстровані податкові накладні з номенклатурою «компенсація витрат за понаднормове користування вагонами» вищевказаними постачальниками на адресу ТОВ «Атлантік груп».

Відповідач звертав увагу суду на те, що в пункті 3.1. договору № 1409 від 14.09.2022 року «Про надання транспортно - експедиційних послуг» зазначено, що «клієнт зобов`язаний сплатити всі документально підтверджені витрати Експедитора, пов`язані з виконанням останнім своїх зобов`язань за договором, в тому числі непередбачені витрати, понесені в інтересах Клієнта і які виникли не з вини Експедитора, а також сплатити належну винагороду в терміни і на умовах, зазначених в договорі».

В п. 3.4. договору зазначене наступне «клієнт оплачує виставлені і документально підтверджені експедитором рахунку:

- за перевезення до станції нового призначення та пов`язані з ним витрати в разі переадресування вантажу на шляху проходження, що виник за бажанням Клієнта або з технічних причин;

- за перевезення у зворотну сторону і витрати, пов`язані з простоєм, в тому числі заняттям шляхів в разі неприйняття вантажів залізницями призначення, транзитними залізницями і повернення».

Але, як зазначає відповідач в обґрунтування своєї позиції у даній справі, під час перевірки та під час розгляду заперечення не було надано жодного документу, який би пояснював причини понаднормового користування вагонами.

Період перебування вагонів, які використані для перевезення зернових та зазначені в додатку до акту наданих послуг № 64 від 18.04.2023 року відповідно до наданих ВМД з додатками до них - це період перебування вагонів за межами митної території України.

Крім цього, відповідач звертав увагу суду на те, що в п. 3.7 договору про надання транспортно - експедиційних послуг № 1409 від 14.09.2022 року передбачено розмір оплати за перебування вагонів на станціях відвантаження/вивантаження понад встановлений нормативний термін встановлюється сторонами в протоколах узгодження договірної ціни.

Протоколи узгодження договірної ціни, які є невід`ємною частиною договору, під час перевірки та під час заперечення не надано.

В наданих до позовної заяви додаткових угодах № 11 від 14.11.2022 року, № 13 від 30.11.2022 року, № 14 від 06.12.2022 року, № 15 від 06.12.2022 року, № 16 від 09.01.2023 року, № 17 від 11.01.2023 року, № 18 від 13.01.2023 року до договору про надання транспортно - експедиційних послуг № 1409 від 14.09.2022 року вказана лише кількість вагонів без зазначення номерів вагонів. В додаткових угодах також не визначена причина понаднормового використання вагонів.

Отже, за висновками ГУ ДПС у Сумській області - позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми, які не передбачені договором, а також не надано документального підтвердження понесених витрат та їх стосунку до господарської діяльності Товариства. Також, відповідачем зазначено про ненадання до перевірки доказів перегляду вартості послуг з організації транспортно-експедиційних послуг та підтверджуючих документів про зміну істотних умов ціноутворення.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (...). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг (...). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Пунктами 198.3, 198.5 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (...).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Враховуючи вищевикладене, на переконання податкового органу - відповідача у даній справі, позивачем - ТОВ «Агроальянс» допущено порушення наступних норм податкового законодавства: п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого - другого п. 198.3 и абзацу третього п.198.6 ст.198 абзацу третьому п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями), а саме: завищено суму податкового кредиту (рядок 17 поточної декларації) на суму ПДВ 445 666,67 грн., за період квітень 2023 року.

Крім цього, під час проведення перевірки податковим органом було встановлено порушення - заниження податкових зобов`язань за рахунок не нарахування ПДВ по операціях з використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності, а саме побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 (код УКТ ЗЕД 1005) в кількості - 184,1 т та подрібненого зерна кукурудзи (код УКТ ЗЕД 2302) в кількості - 375 т на суму ПДВ 146 413,17 грн.».

Так, в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Агроальянс» придбало в лютому 2023 року, квітні 2023 року подрібнене зерне кукурудзи (код УКТ ЗЕД 2302) в кількості - 710 т на загальну суму - 1 177 500,00 грн., в т.ч. ПДВ - 196 250 грн. та побічний продукт кукурудзи українського походження 2022 (код УКТ ЗЕД 1005) в кількості - 184,1 т на загальну суму - 276 150,1 грн., в т.ч. ПДВ - 33 913,17 грн.

Відповідно даних ЄРПН в зареєстрованих податкових накладних виписаних СТОВ "Дружба-Нова" (), ТОВ "Українсько-Еолландська Агрокомпанія" (), ПП "ДРУЖБА 6" () в адресу ТОВ «Агроальянс» на реалізацію ТМЦ, вказана номенклатура товару - побічний продукт кукурудзи українського походження 2022 та подрібнене зерно кукурудзи.

В свою чергу, ТОВ «Агроальянс» включено суму ПДВ по взаємовідносинам до складу податкового кредиту за відповідні періоди.

В наданих до перевірки договорах на придбання вказана номенклатура товару - побічний продукт кукурудзи українського походження 2022 та подрібнене зерно кукурудзи.

Згідно позиції відповідача, дане придбання ТМЦ (побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 та подрібненого зерна кукурудзи) не підтверджено даними бухгалтерського обліку, а саме - не відображено в оборотно - сальдовій відомості по Дт-ту рахунку 281 «Товари на складі» за лютий 2023 року та квітень 2023 року.

В оборотно - сальдовій відомості та картці рахунку 281 оприбуткована лише кукурудза українського походження врожаю 2022 року, яка в подальшому була реалізована на експорт.

В наданих до перевірки ВМД в графі 31 «Вантажні місця та опис товарів» зазначено зерно кукурудзи, українського походження згідно з ДСТУ 4525:2006, врожаю 2022 року та інвойсів у графі опису товару зазначено зерно кукурудзи, українського походження згідно з ДСТУ 4525:2006, врожаю 2022 року з кодом УКТ ЗЕД - .

Відповідач просив суд врахувати, що до перевірки не надано первинних документів, що підтверджують реалізацію побічного продукту та подрібненого зерна кукурудзи, за даними бухгалтерського обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» не відображена реалізація даних ТМЦ.

Крім того, при проведення інвентаризації станом на 26.06.2023 року не встановлено залишків цих ТМЦ.

При цьому, під час перевірки було встановлено, що між ТОВ «Агроальянс» та нерезидентом UAB «Solisko» укладено контракт від 07.02.2023 року №S007/02/23, яким визначено наступне:

предмет договору «Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплати зерно кукурудзи, врожаю 2021/2022 маркетингового року, українського походження (надалі - "Товар") насипом у кількості та на умовах визначених цим контрактом» (п.п. 1.1 контракту);

якість товару: «сторони домовились встановити наступні граничні показники якості товару: вологість: не більше 14,5 %; сміттєва домішка: не більше 20 %; биті зерна: не більше 25 %; пошкоджені зерна: не більше 35 %; зараженість шкідниками: не допускається; інші показники: згідно з ДСТУ4525:2006; без ГМО; метод аналізу згідно ДСТУ4525:2006» (п.п. 2.1).

До заперечення були надані листи від 14.03.2023 року № 18 та від 03.03.2Ц23 року №15, в яких зазначено, що кошти, які надійшли 03.03.2023 року та 14.03.2023 року за кукурудзу українського походження врожаю 2022 року розподілені за контрактами з контрагентом - нерезидентом UAB «Solisko».

На переконання відповідача, це ще раз свідчить, що експортувалась кукурудза, а не побічний продукт кукурудзи та подрібнене зерно кукурудзи.

Враховуючи вищевикладене, за висновками відповідача - ГУ ДПС у Сумській області, за результатами перевірки ТОВ «Агроальянс» встановлено порушення п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п. 189.1 ст.189, абзац «г» п. 198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями), а саме: встановлено заниження податкового зобов`язання внаслідок використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності підприємства на загальну суму ПДВ 230 163,17 грн., в т.ч. за лютий 2023 року - 146 413,17 грн., за квітень 2023 року - 83 750,00 грн.

Не погоджуючись з такими висновками Акту перевірки, ТОВ «Агроальянс» були подані заперечення від 24.07.2023 № 47, які були розглянуті та відхилені листом від 07.08.2023 № 1515/12/18-28-07-03-07.

На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Сумській області було прийняте податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 11.08.2023 № 03, яке ТОВ «Агроальянс» вважає протиправним та просить скасувати в частині:

- завищення ТОВ «Агроальянс» суму податкового кредиту (рядок 17 поточної декларації) на суму ПДВ 445 666,67 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Атлантик груп» за квітень 2023 (відсутні первинні документи, які підтверджують понаднормативне користування вагонами);

- заниження ТОВ «Агроальянс» податкових зобов`язань за рахунок не нарахування ПДВ по операціях з використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності, а саме побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 (код УКТ ЗЕД 1005) в кількості - 184,1 т та подрібненого зерна кукурудзи (код УКТ ЗЕД 2302) в кількості - 375 т на суму ПДВ 146 413,17 грн.

Позивач, вважаючи висновки податкового органу безпідставними та необґрунтованими, звернувся до суду з позовом про скасування вищезазначеного податкового повідомлення-рішення в частині, що є предметом розгляду у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що компенсація витрат за понаднормативне користування вагонами передбачена додатковими угодами до договору №1409 від 14.09.2022 та підтверджено первинними документами, зокрема зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною від 18.04.2023 №31. Стосовно не нарахування ПДВ по операціях з використанням продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності, а саме побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 - було надано бухгалтерські довідки, в яких пояснювалось, що у зв`язку з розбіжністю в тлумаченні показників якості зерна в ДСТУ України та Європейського Союзу було змінено номенклатуру отриманого товару на «кукурудза українського походження врожаю 2022 року».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 11.08.2023 № 03 в частині: завищення ТОВ «Агроальянс» суму податкового кредиту (рядок 17 поточної декларації) на суму ПДВ 445 666,67 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Атлантик груп» за квітень 2023 та заниження ТОВ «Агроальянс» податкових зобов`язань за рахунок не нарахування ПДВ по операціях з використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності, а саме побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 (код УКТ ЗЕД 1005) в кількості - 184,1 т та подрібненого зерна кукурудзи (код УКТ ЗЕД 2302) в кількості - 375 т на суму ПДВ 146 413,17 грн., прийнято відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є неправомірним і підлягає скасуванню.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Щодо понаднормативного користування вагонами, судом встановлено наступні обставини.

Згідно ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

В ст. 2 цього Закону встановлено, що його дія поширюється на відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного.

У відповідності до ст.ст. 8, 9 даного Закону, експедитори за дорученням клієнтів забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Згідно наведених норм, а також відповідних норм Цивільного та Господарського кодексів України, між ТОВ «Агроальянс» і ТОВ «Атлантик груп» було укладено договір від 14.09.2022 №1409 про надання транспортно-експедиційних послуг.

Даний договір регулює взаємовідносини Сторін, пов`язані з виконанням Експедитором (ТОВ «Атлантик груп») транспортно-експедиційних послуг, зазначених в розділі 4 цього договору, при перевезеннях вантажів по територіях країн СНД та інших держав, з наданням власного (орендованого) або який перебуває у володінні Експедитора на інших законних підставах, рухомого складу, за заявками і за рахунок Клієнта (ТОВ «Агроальянс») (пункт 1.1 договору).

В пункті 3.1 договору Сторони встановили, що Клієнт зобов`язаний сплатити всі документально підтверджені витрати Експедитора, пов`язані з виконанням останнім своїх зобов`язань за договором, в тому числі непередбачені витрати, понесені в інтересах Клієнта і які виникли не з вини Експедитора, а також сплатити належну винагороду в терміни і на умовах, зазначених в договору.

Також в пункті 3.7 договору встановлено, що якщо інше не визначено в протоколі узгодження договірної ціни, Клієнт забезпечує нормативний термін перебування вагонів, які використовуються для перевезень вантажів Клієнта, на станціях відвантаження/вивантаження не більше: 3 (трьох) діб на станціях відвантаження; 3 (трьох) діб на станціях вивантаження. Простій вагонів понад установлений строк обчислюється Сторонами в добах, при цьому неповну добу вважають як повну. Розмір оплати за перебування вагонів на станціях відвантаження/вивантаження понад встановлений нормативний термін встановлюється Сторонами в протоколах узгодження договірної ціни.

У відповідності до пункту 1.2 договору, Сторонами були укладені додаткові угоди від 14.11.2022 № 11, від 30.11.2022 № 13, від 06.12.2022 № 14, від 06.12.2022 № 15, від 09.01.2023 № 16, від 11.01.2023 № 17, від 13.01.2023 № 18 в пунктах 4 яких Сторони встановили:

«У ціну комплексного транспортно-експедиційного обслуговування входить вартість користування вагонами на під`їзних коліях станції вивантаження (елеватора) - 3 (три) доби. У випадку перевищення вказаного строку з причин не подачі вагонів на вивантаження, не вивантаження вагонів з причин невідповідності якості, з причин несвоєчасного відправлення порожнього вагону згідно з наданих Експедитором інструкцій, Клієнт сплачує окрім договірної ціни комплексного транспортно-експедиційного обслуговування плату за користування вагонами в розмірі 2000 грн, (кожна розпочата доба вважається, як повна), що нараховується починаючи з 4-ої доби з дати прибуття порожнього вагона на станцію призначення до моменту оформлення залізничної накладної на порожній вагон на станцію призначення згідно інструкцій Експедитора».

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що в період з 07.12.2022 по 04.02.2023 на пограничному переході Україна - Польща (Ізов - Хрубешов) та на станції вивантаження Щебжешин Республіці Польща (куди прямували ці завантажені вагони), створилося велике скупчення вагонів-зерновозів, що призвело до колапсу та затримці в розвантаженні та прийманні зерна. Таку ситуацію ТОВ «Агроальянс» не могло передбачити.

Відповідно до пункту 2.6 договору про надання транспортно- експедиційних послуг від 14.09.2022 № 1409, загальна вартість наданих послуг визначається як сума вартості наданих послуг згідно з усіма оформленими і підписаними актами наданих послуг і звірки розрахунків протягом періоду дії цього договору.

Тому, на виконання договору від 14.09.2022 № 1409 (зокрема пунктів 1.1, 1.2, 2.6, 3.1, 3.4) та укладених у відповідності до цього договору додаткових угод (пункти 4) між ТОВ «Агроальянс» і ТОВ «Атлантик груп» був складний та підписаний Акт надання послуг від 18.04.2023 № 64 з додатком до нього про компенсацію витрат за понаднормативне користування вагонами із ст. Ізов (ПКП) 1337 вагоно-діб на суму 2 674 000,00 грн. (ПДВ 445 666,67 грн.) та виставлений рахунок від 18.04.2023 № 56 на цю суму, яка повністю оплачена.

У зв`язку із здійсненням вказаної господарської операції, ТОВ «Атлантик груп» була складена податкова накладна від 18.04.2023 № 31 на компенсацію ТОВ «Агроальянс» витрат за понаднормативне користування вагонами із ст. Ізов (ПКП) 1337 вагоно-діб на суму 2 674 000,00 грн. (ПДВ 445 666,67 грн.)

Дана податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною квитанцією.

Тому, сума ПДВ 445 666,67 грн. по цій господарській операції включена ТОВ «Агроальянс» до податкового кредиту та в подальшому відображена при розрахунку показника рідка 19 Декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Відповідно до абз. 3 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно абз. 2 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податків, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В абз. 3 цього пункту зазначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Верховний Суд в постанові від 05.05.2023 по справі № 1340/5998/18 наголосив, що аналіз норм підпункту «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10, 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума ПДВ для включення до податкового кредиту, крім того, повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуги) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано погодився з позицією позивача, стосовно того, що сума ПДВ 445 666,67 грн. по господарській операції щодо компенсації ТОВ «Атлантик груп» витрат за понаднормативне користування вагонами із ст.Ізов (ПКП) 1337 вагоно-діб на суму 2 674 000,00 грн. правомірно включена ТОВ «Агроальянс» до податкового кредиту та в подальшому відображена при розрахунку показника рідка 19 Декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року

При цьому, вказана господарська операція повністю підтверджуються первинними документами, складеним у повній відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема і ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме:

- договором від 14.09.2022 № 1409 про надання транспортно-експедиційних послуг;

- додатковими угодами від 14.11.2022 № 11, від 30.11.2022 № 13, від 06.12.2022 № 14, від 06.12.2022 № 15, від 09.01.2023 № 16, від 11.01.2023 № 17, від 13.01.2023 № 18 до вказаного договору від 14.09.2022 № 1409;

- актом надання послуг від 18.04.2023 № 64 з додатком до нього про компенсацію витрат за понаднормативне користування вагонами із ст. Ізов (ПКП) 1337 вагоно-діб на суму 2 674 000,00 грн. (ПДВ 445 666,67 грн.);

- рахунком від 18.04.2023 № 56 на оплату компенсації витрат за понаднормативне користування вагонами та платіжними документами про оплату цього рахунку;

- претензією ТОВ «Атлантик груп» від 28.04.2023 № 2804-3 на адресу ТОВ «Агроальянс» про погашення заборгованості з компенсації витрат за понаднормативне користування вагонами на підставі вищевказаного акту;

- рахунками-фактурами (інвойсами) вантажоодержувачу про оплату вантажу, в яких зокрема вказані номери вагонів, якими перевозиться вантаж та повідомленнями декларанту (ТОВ «Агроальянс») про дату вивезення вантажу з території України і номерів вагонів;

- залізничними накладними про повернення вагонів з їх номерами і датами повернення вагонів.

Тому, твердження відповідача про «відсутність первинних документів, які підтверджують понаднормативне користування вагонами», не відповідає дійсності та спростовується вищенаведеними фактичними обставинами, відповідаючими цим обставинам правовими нормами та зазначеними первинними документами.

Суд першої інстанції слушно взяв до уваги висновки Верховного Суджу у постанові від 05.05.2023 у справі № 1340/5998/18, який зазначає... «Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних і трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податків даних податкового обліку.

Такі висновки зроблені Верховним Судом в ряді постанов, до прикладу (але не виключно) в постановах від 24.01.2018 у справі № 2а-19379/11/2670, від 28.10.2019 у справі № 280/5058/18, від 26.02.2020 у справі № 826/1308/18, від 06.05.2020 у справі № 640/4687/19, від 28.05.2020 у справі № 826/15346/17, від 28.05.2020 у справі № 820/379/16, від 15.06.2020 у справі № 1440/2276/18».

Крім того, факт простою вагонів, якими доставлявся реалізований позивачем товар, підтверджується листами вантажоодержувача в Польщі (копії в справі).

Щодо розмежування назв станцій Ізов та Ізов ПКП, то у додаткових поясненнях, викладених в листі від 08.07.2024 (а.с.234, ІІ том), представник позивача обґрунтовано зазначив, що у зв`язку з тим, що під час розгляду справи виникли питання щодо розмежування чи відмінності назв станцій Ізов та Ізов ПКП, а також абревіатури ПКП, позивачем надано відомості із загальнодоступних джерел щодо назв і кодів станцій Ізов та Ізов ПКП, а також абревіатури ПКП. Зокрема, представником позивача розмежовано Залізничну станцію BOB - код станції (352506) та Залізнична станція BOB (ПКП) - код станції (352609).

Також позивачем наведено ґрунтовні пояснення стосовно того, що TOB «Агроальянс» є українською компанією; яка співпрацювала з українською компанією ТОВ «Атлантик Групп» у правовому полі України. Тобто, вагони орендовані чи власні зареєстровані в Україні, які надавалися ТОВ "Агроальянс" під навантаження на залізничні станції України та повернутися повинні були в Україну в термін до 5 днів після перетину кордону у бік Польщі. Станція призначення - 352609 ст.Ізов ПКП (експортна, остання, станція з боку України з передачею вагону на залізничну колію ПКП (РКР - РКР Polskie Linie Kolejowe S.A. (укр. РКР Польські Залізничні Лінії). Далі вагони з Укрзалізниці передаються на РКР (Польску залізницю, з якою взаємовідносини наших контрагентів , тобто Покупців зерна BARBARA KROM , WKROM) в яких юридичні та фінансові взаємовідносини з РКР Polskie Linie Kolejowe S.A.. Тому, як зазначає позивач, в Додаткових угодах до договору приписуються пограничні залізничні станції Україна -Польща в данному випадку ( на яких немає терміналів по розвантаженню вагонів), але пункти (Залізничні станції), куди прямує груз вказується у ЖД накладній на вагони, які прямують з навантаженими вагонами.

Крім того, заслуговують на увагу посилання позивача на проблеми з розвантаженням вагонів, їх великим скупченням на кордоні Україні та Польщі наприкінці 2022 року - початку 2023 року підтверджується чисельними публікації в засобах масової інформації (докази додано до матеріалів справи).

Крім цього, в додаткове обґрунтування позиції щодо реальності господарської операцій з компенсації витрат за понаднормативне користування вагонами між ТОВ «Агроальянс» і ТОВ «Атлантик груп» на суму 2 674 000,00 грн., в тому числі ПДВ 445 666,67 грн., позивачем надано, як додатковий доказ реальності господарської операцій з компенсації витрат за понаднормативне користування вагонами між ТОВ «Агроальянс» і ТОВ «Атлантик груп» на суму 2 674 000,00 грн., в тому числі ПДВ 445 666,67 грн. - позовну заяву ТОВ «Атлантик груп» до ТОВ «Агроальянс» про стягнення заборгованості за цією господарською операцією, ухвалу Господарського суду Сумської області від 19.10.2023 про відкриття провадження у справі № 920/1188/23 за даним позовом, а також було надано рішення Господарського суду Сумської області від 10.06.2024 у справі № 920/1353/23. Так, у даній справі господарський суд встановив факт понаднормового користування ТОВ «Агроальянс» вагонами та стягнув з ТОВ «Агроальянс» плату за це. При цьому, в даній господарській справі № 920/1353/23 з контрагентом (надавачем транспортно-експедиційних послуг) навіть не був підписаний акт про компенсацію витрат за понаднормове користування вагонами, хоча, як встановив господарський суд, за умовами договору про транспортно-експедиційне обслуговування такий акт необхідно було підписувати.

Разом з тим, за матеріалами даної адміністративної справи № 480/11265/23, між ТОВ «Атлантик груп» і ТОВ «Агроальянс» був складний та підписаний акт надання послуг від 18.04.2023 № 64 (копія у справі) про компенсацію витрат за понаднормативне користування вагонами на суму 2 674 000,00 грн. (ПДВ 445 666,67 грн.).

Суд першої інстанції правомірно погодився з позицією позивача стосовно того, що ці докази також можуть додатково підтверджувати наявність господарських правовідносин між ТОВ «Агроальянс» і ТОВ «Атлантик груп» та реальність вказаної господарської операції.

В свою чергу, Головне управління ДПС у Сумській області ніяким чином не спростовує наведених фактичних обставин, не вказує, що перелічені первинні документи є нікчемними чи недійсними, що вони (первинні документи) не мають необхідних реквізитів, складені з порушенням їх форми чи іншими порушеннями щодо їх оформлення та не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сума ПДВ 445 666,67 грн. по цій господарській операції правомірно включена ТОВ «Агроальянс» до податкового кредиту та в подальшому відображена при розрахунку показника рядка 19 Декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року.

Щодо господарських операцій з придбання та реалізації кукурудзи, судом встановлено наступні обставини.

Як вже зазначалося вище, податковий орган посилався на те, що до перевірки не надано первинних документів, що підтверджують реалізацію побічного продукту та подрібненого зерна кукурудзи, за даними бухгалтерського обліку по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» не відображена реалізація даних ТМЦ. Крім того, при проведення інвентаризації станом на 26.06.2023 року не встановлено залишків цих ТМЦ.

Так, судом встановлено, що між ТОВ «Агроальянс» і UAB «Solisko» (Литва) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 07.02.2023 № S007/02/23 на поставку зерна кукурудзи врожаю 2022/2023 маркетингового року, українського походження.

На виконання цього контракту, ТОВ «Агроальянс» у СТОВ «Дружба-Нова» по договору поставки від 01.02.2023 № ДН-01/02/2023-А згідно видаткових накладних від 13.02.2023 № 340, від 14.02.2023 № 359 було придбане подрібнене зерно кукурудзи (УКТ ЗЕД 2302) в кількості 366,04 т.

При здійсненні цих господарських операцій, СТОВ «Дружба-Нова» були складені податкові накладні від 08.02.2023 № 157, від 13.02.2023 № 184 та розрахунок коригування від 21.02.2023 № 233, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що в силу вищенаведених вимог абз. 3 п. 198.6 ст. 198, абз. 2, 3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є для покупця (ТОВ «Агроальянс») цього товару достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Придбаний товар був замитнений ТОВ «Агроальянс» та відвантажений UAB «Solisko» по вантажній митній декларації (ВМД) від 15.02.2023 №23UA63U1, видатковій накладній від 15.02.2023 № 25, залізничній накладній від 15.02.2023 та виписаний UAB «Solisko» рахунок-фактура (інвойс) від 14.02.2023 № 18.

У зв`язку із здійсненням цієї господарської операції, ТОВ «Агроальянс» була складена податкова накладна від 15.02.2023 №9, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, у зв`язку з виконанням вищевказаного зовнішньоекономічного контракту, ТОВ «Агроальянс» у ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» по договору від 13.02.2023 №13/02 згідно видаткових накладних від 18.02.2023 № РН-0000017, від 21.02.2023 № РН-0000018, від 28.02.2023 № РН-0000025 був придбаний побічний продукт кукурудзи (УКТ ЗЕД 1005) в кількості 184,1 т.

При здійсненні цих господарських операцій, ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» були складені податкові накладні від 18.02.2023 № 48, від 21.02.2023 № 53, від 28.02.2023 № 69, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що в силу вищенаведених вимог абз. 3 п. 198.6 ст. 198, абз. 2, 3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є для покупця (ТОВ «Агроальянс») цього товару достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Придбаний товар був замитнений ТОВ «Агроальянс» та відвантажений UAB «Solisko» по вантажним митним деклараціям (ВМД) від 21.02.2023 №23UA57U5, від 01.03.2023 № 23UA58U6, видатковим накладним від 21.02.2023 № 31, від 01.03.2023 № 41, відповідним залізничним накладним від 21.02.2023, від 01.03.2023, та виписані UAB «Solisko» рахунки-фактура (інвойси) від 21.02.2023 №23, від 01.03.2023 №31.

У зв`язку із здійсненням цих господарських операцій, ТОВ «Агроальянс» були складені податкові накладні від 21.02.2023 №14 та від 01.03.2023 №1, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як було встановлено під час розгляду справи, стосовно розбіжностей УКТ ЗЕД на вказаний вище закуплений і реалізований товар, перевіряючим податкового органу було надано бухгалтерські довідки, в яких пояснювалось, що у зв`язку з розбіжністю в тлумаченні показників якості зерна в ДСТУ України та Європейського Союзу (що було обумовлено контрактом з UAB «Solisko») і для уникнення задвоєння кількості та суми оприбуткованого товару в реєстрах бухгалтерського обліку рахунку 28.1 було змінено номенклатуру отриманого товару на «кукурудза українського походження врожаю 2022 року».

При цьому, підтвердження реалізації товару відображено в бухгалтерському обліку по рахунку 363 «Розрахунки з іноземними покупцями».

Суд першої інстанції слушно взяв до уваги, що по результатам даної господарської операції ТОВ «Агроальянс» отримано прибуток, про що свідчать регістри бухгалтерського обліку. Це відповідає меті здійснення господарських операцій підприємства згідно чинного законодавства України.

Вищезазначені докази та доводи позивача доводять реальний характер господарських операцій, які повністю підтверджено належним чином оформленими, переліченими вище первинними документами.

Різні УКТ ЗЕД товару при купівлі та реалізації (так як ТУ України і ЄЄ мають різні вимоги до показників якості товару та не приведені до відповідності) не можуть бути підставою не ідентифікувати даний товар та вважати його використаним не в господарській діяльності.

Крім того, відповідно до норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та висновків Верховного Суду щодо застосування цих нормативно-правових актів, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

З огляду на це аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Як наслідок, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Факт підтвердження зазначених господарських операцій щодо купівлі-продажу кукурудзи підтверджується сукупністю вищенаведених первинних документів, які містять достатньо обов`язкових реквізитів, які дозволяють ідентифікувати учасників і суть господарських правовідносин.

Ці первинні документи складені у повній відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відображені в податковому і бухгалтерському обліку ТОВ «Агроальянс», підтверджують фактичний рух активів, зміни у власному капіталі та зобов`язаннях ТОВ «Агроальянс» у зв`язку з його господарською діяльністю та відповідають дійсному економічному змісту цих господарських операцій.

Крім того, усі вищевказані господарські операції підтверджується податковими накладними, складеними та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відмов в реєстрації цих податкових накладних, податковими органами надано не було. Фактів оформлення цих накладних з порушеннями вимог Податкового кодексу України, чи помилок при зазначенні їх обов`язкових реквізитів, передбачених цим Кодексом, податковими органами також виявлено не було.

Головне управління ДПС у Сумській області не спростовує вищенаведених фактичних обставин, що у зв`язку із здійсненням вказаних господарських операцій СТОВ «Дружба-Нова» і ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» були складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні при реалізації товару ТОВ «Агроальянс», який (товар) потім був реалізований UAB «Solisko», у зв`язку з чим ТОВ «Агроальянс» були виписані та зареєстровані в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Крім цього, суд погоджується з аргументами позивача стосовно того, що придбання ТОВ «Агроальянс» «побічного продукту кукурудзи» і «подрібненого зерна кукурудзи», а потім реалізація її як «кукурудзи» не перебуває у логічному чи економічному протиріччі, оскільки ці товарно-матеріальні цінності в повній мірі можуть бути використані контрагентами ТОВ «Агроальянс» у різноманітних технологічних процесах виробництва відповідних товарів та продукції. Крім того, це не може свідчити про відсутність відповідних господарських операцій, оскільки, як було наголошено та підтверджується сукупністю вищенаведених первинних документів, фактичний рух активів, зміни у власному капіталі та зобов`язаннях ТОВ «Агроальянс» у зв`язку з його господарською діяльністю відбулись.

Позивач при цьому, звернув увагу суду на те, що у подібній справі Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 06.09.2022 по справі № 819/1471/16 (додається) визнав обґрунтованим використання підприємством у власній господарській діяльності придбаного товару - «побічного продукту кукурудзи» та «зерновідходів кукурудзи», а потім реалізованого під назвою як «кукурудза» або «кукурудза волога». Ухвалою Верховного Суду від 17.11.2023 в цій справі № 819/1471/16 було повернуту касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на вказану постанову суду апеляційної інстанції, тобто вона є чинною.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 11.08.2023 № 03 в частині: завищення ТОВ «Агроальянс» суму податкового кредиту (рядок 17 поточної декларації) на суму ПДВ 445 666,67 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Атлантик груп» за квітень 2023 та заниження ТОВ «Агроальянс» податкових зобов`язань за рахунок не нарахування ПДВ по операціях з використання продукції сільськогосподарського виробництва не в господарській діяльності, а саме побічного продукту кукурудзи українського походження 2022 (код УКТ ЗЕД 1005) в кількості - 184,1 т та подрібненого зерна кукурудзи (код УКТ ЗЕД 2302) в кількості - 375 т на суму ПДВ 146 413,17 грн., прийнято відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є неправомірним і підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 480/11265/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 480/11265/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 26.08.2025 року