Справа № 260/3855/25
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2025 рокум. Ужгород№ 260/3855/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Рішко Сергія Івановича ( АДРЕСА_2 ) до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області (90041, Закарпатська область, Хустський район, с. Синевир, 1066, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2025 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Рішко Сергія Івановича звернувся до суду з позовною заявою до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, якою просить: 1) визнати незаконними та скасувати рішення Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 04.02.2025 року №66 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 » та від 03.04.2025 року №49 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 »; 2) зобов`язати Синевирську сільську раду Хустського району Закарпатської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0089 загальною площею 0,2500 га, яка розташована в АДРЕСА_3 , та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та передати ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0089.

19 травня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

20 червня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

24 червня 2025 року ухвалою суду продовжено розгляд справи.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення Синевирської сільради від 04.02.205 року №66 та від 03.04.2025 року №49 не містять підстав для відмови у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0089. Позивач є власником Будинку АДРЕСА_3 , який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0089 площею 0,25 га. Технічна документація із землеустрою щодо відновлення меж цієї земельної ділянки була розроблена у відповідності до вимог законодавства та містобудівної документації с. Синевирська Поляна, погоджена у визначений законом спосіб, розмір цієї ділянки не перевищує норм, визначених ст. 121 ЗК України. Як наслідок, у Відповідача не було жодних законних підстав для відмови у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0089. На підставі ч. 3 ст. 121 ЗК України Позивач має право отримати у власність земельну ділянку призначену для будівництва і обслуговування Будинку №275 у межах 0,25 га. У фактичному користуванні Позивача перебуває земельна ділянка площею 0,25 га, межі якої відповідають межам земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0089. В процесі виготовлення технічної документації із землеустрою та закріплення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0089 в натурі (на місцевості), суміжні землевласники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погодили межі цієї ділянки. Отже, рішення Синевирської сільради від 04.02.205 року №66 та від 03.04.2025 року №49 не відповідають вимогам ст. 186 ЗК України. Приймаючи рішення від 04.02.205 року №66 та від 03.04.2025 року №49 Відповідачем не було враховано усталену практику Верховного Суду, в якій чітко сформовано так званий «принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди».

Відповідачем або уповноваженим представником відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 19 травня 2025 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 27 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Синевирської сільської ради із заявою в якій просить затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передати у власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:005:0089, (а.с. 56).

04 лютого 2025 року рішенням Синевирської сільської ради № 66 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 » відтерміновано затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :01:005:0089) гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,2500 га до наступної сесії сільської ради, у зв`язку з тим, що є необхідність додаткового вивчення питання під`їзної дороги до дворогосподарства, (а.с. 57).

03 квітня 2025 року рішенням Синевирської сільської ради № 49 «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 » відтерміновано затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :01:005:0089) гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,2500 га до влаштування під`їзної дороги до дворогосподарства АДРЕСА_3 , (а.с. 57, зворот).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовано статтею 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Відповідно до частини1 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі: проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання документації із землеустрою приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина 6 статті 123 ЗК України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування здійснюються: затвердження документації із землеустрою; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат лісогосподарського виробництва (частина 12 статті 123 ЗК України).

Підставою відмови у затвердженні документації із землеустрою може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (частина 15 статті 123 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення заяви без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина 16 статті 123 ЗК України).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Відповідно до норм частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Виходячи з наведених правових норм, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у користування належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Як встановлено матеріалами справи, рішення відповідача про затвердження проекту землеустрою не було прийняття у зв`язку з відтермінуванням затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність відповідно до рішень відповідача № 66 та № 49, (а.с. 57).

При цьому, єдине виключення у формі прийняття рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою можливе лише у разі, якщо такий проект не відповідає вимогам законів та підзаконних нормативно - правових актів. Така форма відмови повинна містити обґрунтування щодо невідповідності проекту землеустрою вимогам законодавства.

Однак, з оскаржуваних рішень відповідача про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки позивача не вбачається, що сільська рада розглядала питання невідповідності вказаного проекту землеустрою вимогам законодавства.

Водночас, з урахуванням вимог частини 6 та 15 статті 123 ЗК України, така відмова суб`єкта владних повноважень має бути мотивована у рішенні місцевої ради і може бути прийнята лише за підстав невідповідності проекту землеустрою чинному законодавству.

Як видно із наведених норм, стаття 123 ЗК України містить виключний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд переконаний, що відповідач, в силу вимог ЗК України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в затвердженні проекту.

При цьому відповідач повинен навести вичерпні мотиви відмови у затвердженні проєкту землеустрою.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого земельного питання.

При цьому, рішення відповідача № 66 та № 49 не можуть сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, в контексті статті 123 ЗК України у відповідача відсутні повноваження щодо відтермінування затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, а відтак рішення відповідача № 66 та № 49 є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, з врахуванням статті 9 КАС України, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 27 січня 2025 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :01:005:0089, що знаходиться за адресою: Синевирська Поляна, 275.

Обираючи правильний спосіб захисту порушених прав позивача, суд враховує що за своєю правовою природою повноваження відповідача щодо затвердження проектів землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

З урахуванням того, що відповідач, розглядаючи питання про затвердження проекту землеустрою та приймаючи рішення, здійснює дискреційні повноваження, то суд застосовує абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України, відповідно до якого у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьоїстатті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 1 937,92 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 15 травня 2025 року № 0.0..1 та від 21 червня 2025 року № 0.0..1, (а.с. 8, 72).

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 , в особі представника Рішко Сергія Івановича до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Синевирської сільської ради № 66 від 04 лютого 2025 року «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 ».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Синевирської сільської ради № 49 від 03 квітня 2025 року «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 ».

4. Визнати протиправною бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 27 січня 2025 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :01:005:0089, що знаходиться за адресою: Синевирська Поляна, 275.

5. Зобов`язати Синевирську сільську раду Хустського району Закарпатської області розглянути заяву позивача від 27 січня 2025 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за результатами розгляду якої прийняти рішення.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області (90041, Закарпатська область, Хустський район, с. Синевир, 1066, ) судові витрати у розмірі 1 937,92 грн (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім гривень, 92 коп.) сплаченого судового збору.

7. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27 серпня 2025 року.

СуддяТ.В.Скраль