Справа № 420/8430/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8430/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України (військова частина НОМЕР_1 ), про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулись до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просять суд:

- визнати протиправні дії військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3 : щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 505% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавками за вислугу років за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 року; виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, виплатити допомогу на поховання у розмірі 5-ти прожиткових мінімумів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3 : щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 505 % посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавками за вислугу років за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 року; виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік; виплатити допомогу на поховання у розмірі 5-ти прожиткових мінімумів.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.08.2023 року, Зазначають, що їх батько проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 з 03.03.2022 року, що підтверджується довідкою № 441 від 19.05.2022 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 09.08.2023 року нам прийшло сповіщення № 146 від 09.08.2023 року за вих. № 1/6525, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що молодший сержант, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_3 помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок ракової інтоксикації, злоякісного новоутворення підшлункової залози. Позивачами були написані заяви до командира військової НОМЕР_3 з проханням виплатити кошті, які недоотримав їхній батько під час проходження військової служби, та додані до заяви всі необхідні документи та додана довідка з реквізитами для перерахунку коштів. Але, по сьогодення ніяких дій щодо сплати коштів здійснено не було, кошти не отримані.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/8430/25.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлялася про встановлений Ухвалою суду від 31.03.2025 року строк для подання відзиву на позовну заяву, проте, до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 15.04.2025р. уповноваженою особою відповідача.

Відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надходив.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.08.2023 року.

ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до свідоцтва про народження від 06.09.2017р., виданого Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області серія НОМЕР_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі Свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Соснівської районної Ради народних депутатів м. Черкаси, серія НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 з 03.03.2022р. проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою № 441 від 19.05.2022 року, виданою командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5

09.08.2023 року було отримано сповіщення № 146 від 09.08.2023 року за вих. № 1/6525, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що батько позивачів, молодший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , командир відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_3 помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок ракової інтоксикації, злоякісного новоутворення підшлункової залози.

Позивачами були подані заяви до командира військової НОМЕР_3 з проханням виплатити кошті, які недоотримав їхній батько під час проходження військової служби, та додані до заяви всі необхідні документи та додана довідка з реквізитами для перерахунку коштів.

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 298 від 30.05.2024 року було внесені зміни в наказ по стройовій частині від 26.05.2024 року № 290 пункт 5, а саме:

« 5. молодшого сержанта ОСОБА_3 , командира інженерно-технічного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 , із 09.08.2023 року виключити із списків особового складу. Виключити з усіх видів забезпечення військової частини. Смерть пов`язана з проходженням військової служби. Особистий номер НОМЕР_6 . Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 505% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавками за вислугу років за період з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року. Щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась, 2023 рік надавалась 10 днів. Допомогу на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік отримав на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з адміністративної господарської діяльності) від 18.06.2023 року № 299. Виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення (окреме доручення МОУ 183/уд від 16.01.2024 року, пункт 6 абзац 1). Виплатити допомогу на поховання у розмірі 5-ти прожиткових мінімумів, відповідно до п. 7 постанови КМУ від 22.05.2000 № 829.

У листі військової частини НОМЕР_3 від 20.09.2024 року за № 3078 було повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що на адресу військової частини НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшов пакет документів щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований від 16.09.2024 року за вх. № 1184, розглянутий. В межах своєї компетенції направлений наявний пакет документів на адресу позивачів. Стосовно довідок про додаткові види грошового забезпечення та грошового атестату повідомлено про те, що з 01.09.2023 року військова частина НОМЕР_3 перебуває у підпорядкуванні та фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , та не мала і не має власного фінансового рахунку. Для отримання інформації в період часу до 01.09.2023 року порадили звернутись безпосередньо на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивачі звертались до ІНФОРМАЦІЯ_6 , так і до військової частини НОМЕР_1 щодо отримання інформації щодо нарахування виплат, але кошти не були по сьогодення нараховані.

Позивачем ОСОБА_1 було подано скаргу до Міністерства Оборони України з вимогою зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити усі належні їй виплати після смерті батька, але відповіді ніякої не надійшло.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю, позивачі звернулися з позовом до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною 2 статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У пункті 1 розділу ХХХ "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 № 260 закріплено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства-незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

В свою чергу, пунктом 12.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" затвердженої Наказом Міноборони України від 11.06.2008 №260 визначено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належні, але не отримані ним до дня смерті (загибелі) посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачуються членам його сім`ї, зазначеним у пункті 12.3 цього розділу. Якщо таких осіб немає, належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 12.3 Інструкції, грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

Пунктом 12.4 Інструкції передбачено, що членам сімей військовослужбовців, зазначених у пунктах 12.1 і 12.2 цього розділу, також виплачуються одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на отримання яких виникло у військовослужбовців до дня смерті (загибелі) чи до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи померлими, або за час перебування їх у полоні, заручниками, інтернованими в нейтральних державах, зникнення безвісти. Не отримані військовослужбовцем у поточному році суми грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань виплачуються членам його сім`ї за їх зверненням.

Таким чином, законодавцем встановлено черговість членів сім`ї загиблого військовослужбовця, які мають право на отримання належних останньому, однак не отриманих на момент смерті виплат грошового забезпечення. Першочергове право на отримання грошового забезпечення має дружина загиблого, в разі її відсутності - повнолітні діти, які проживали разом з загиблим військовослужбовцем за його життя, або батьки військовослужбовця рівними частками, якщо військовослужбовець не перебував у шлюбі та не має дітей.

Суд при розгляді справи надає оцінку щодо права позивачів як повнолітніх дітей права на отримання грошового забезпечення померлого військовослужбовця ОСОБА_3 .

Так, зареєстроване місце проживання померлого ОСОБА_3 було за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 17.02.2025р. зареєстрованою адресою місця проживання доньки померлого - ОСОБА_1 , з 05.08.1998р. є адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 20.09.2021р. зареєстрованою адресою місця проживання сина померлого - ОСОБА_2 , з 30.06.2000р. є адреса: АДРЕСА_1 .

Подані позивачами документи підтверджують родинні зв`язки, а також той факт, що вони проживали разом з батьком на дату його смерті, та дають право на отримання грошового забезпечення та всіх інших виплат, передбачених положеннями Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 № 260.

Приймаючи до уваги не перебування померлого у зареєстрованому шлюбі, в тому числі відсутність заяви дружини на отримання грошового забезпечення та всіх інших виплат передбачених положеннями Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 № 260, право на отримання вищевказаного грошового забезпечення померлого ОСОБА_3 , є його повнолітні діти: донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України (військова частина НОМЕР_1 ), про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України (військова частина НОМЕР_1 ), про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, - задовольнити.

2. Визнати протиправні дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3 : щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 505% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавками за вислугу років за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 року; виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, виплатити допомогу на поховання у розмірі 5-ти прожиткових мінімумів;

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3 : щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 505 % посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавками за вислугу років за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 року; виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік; виплатити допомогу на поховання у розмірі 5-ти прожиткових мінімумів.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь позивачів судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1233 (одна тисяча двісті тридцять три) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 25.08.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю. В. у відпустці, у період з 30.05.2025 року по 27.06.2025 року, з 15.08.2025 року по 22.08.2025 року, а також на лікарняному з 07.07.2025р. по 08.08.2025 р. включно.

Суддя Ю.В. Харченко

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України (військова частина НОМЕР_1 ), про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, - задовольнит

25.08.25.