Справа № 144/1115/25
Суддя: Герман О. С.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/1115/25
Провадження № 2-а/144/12/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Германа О.С.

з участю секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, поданого в порядку ст. 286 КАС України,-

ВСТАНОВИВ :

17.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26.06.2025 повертався від батьків дружини додому пізно, та вів з собою в руках неробочий скутер для ремонту, який належить брату його дружини (відповідні копії документів додаються). Не порушуючи жодних правил дорожнього руху був зупинений співробітниками поліції які його налякали, вискочивши з темноти на нього, від чого він впав. Після цього працівник поліції, який підійшов до нього, не пред`явив службове посвідчення. Після чого, працівник поліції повідомив, що позивач керував транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху (пункти 2.1.а, 2.3г в ПДР України: керував моторолером без шолому, керування без посвідчення водія, тощо…) та наказав надати документи та посвідчення водія. Позивач надав відомості про себе та пояснив, що він не водій і ніяким транспортним засобом не керував, а повертався додому від тещі, але інспектор ніяк не відреагував на це, фактичні обставини і пояснення не були враховані. На дані заперечення і пояснення з боку позивача працівник поліції уваги не звернув та продовжував складати постанову фактично без розгляду справи по суті про адміністративне правопорушення відносно позивача. Однак, на прохання останнього, щодо надання та ознайомлення з доказами порушення ПДР України, працівник поліції також не відреагував та не надав позивачу жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого КУпАП. В результаті протиправних дій поліції позивач був вимушений піти за допомогою але потім повернувся оскільки вже був пізній час, на той момент без його участі було вже складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5077914 від 27.06.2025, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч.2 ст.126 КУпАП., винесену інспектором СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Седляк В.В.

Таким чином, на думку позивача постанова є незаконною, необгрунтованою та такою, що не відображає дійсних обставин справи та підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним працівник поліції не здійснював та ПДР України не порушував. Разом з тим, інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №5077914 від 27.06.2025 про накладання на нього штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Справу про притягнення позивача до адміністративної дальності за ч. 2 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача сплачений при зверненні до суду судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді від 18.07.2025 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.

Представник відповідача Головного Управління Національної Поліції у Вінницькій області - Орленко В.В. в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив суд залишити постанову серії ЕНА № 5077914 від 27.06.2025, по справі про адміністративне правопорушення без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення без задоволення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Постановою від 27.06.2025 серії ЕНА №5077914, винесеною інспектором СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Седляк В.В. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За змістом статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 18 березня 2021 року у справі № 200/11827/19-а.

Постанову серії ЕНА №5077914 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесено інспектором СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Седляком В.В. 27.06.2025, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування вище вказаної постанови 17.07.2025, тобто після спливу строку на оскарження постанови, клопотання про поновлення строків звернення до суду не подав.

Таким чином, можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого позивача, тобто мала суб`єктивний характер. Доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом, суду не надано, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин строку звернення до суду. При цьому при відкритті провадження у справі суду не могло бути відомо про зазначені обставини.

За змістом частин третьої, четвертої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для поновлення строку позивачу на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском строку оскарження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, поданого в порядку ст. 286 КАС України - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя