Справа № 640/6011/20
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/105/25
Справа №640/6011/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омельяненко С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду з даним позовом та просить скасувати постанову у ВП № НОМЕР_1 від 26.02.2020 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у розмірі 5100 грн та визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) щодо застосування штрафу неправомірними.

У позові посилається на те, що на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла постанова старшого державного виконавця Амборського А.В. відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.02.2020 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні ВІ N? НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа N? 760/9035/17 виданого 19.02.2018, яка винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» з наступних підстав.

Зазначили, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в м. Києві перебуває виконавче провадження ВП N?НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Солом?янського районного суду міста Києва щодо зобов?язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Частиною 5 статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов?язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, тобто державним виконавцем повинна була бути прийнята заходів щодо повного з`ясування обставин виконавчого провадження.

Натомість, 26.02.2020 року винесено постанову про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення.

Зазначили, що підставою для накладення штрафу на боржника с невиконання рішення без поважних причин.

Вказали, що державний виконавець, виносячи постанову про накладення штрафу повинен був чітко встановити факт невиконання без поважних причин рішення суду, навести конкретні обставини на їх підтвердження та зазначити осіб, які їх допустили, про що безпосередньо зазначити у постанові про накладення штрафу, що не було виконано.

Окрім цього, вважають неправомірним застосування вказаного адміністративного штрафу до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві як юридичної особи з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 27,41 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення. Всупереч цій нормі державним виконавцем застосовано ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому незрозумілим є накладення штрафу не на посадову особу, а на юридичну особу, адже санкція ч. 1 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає фінансову відповідальність юридичної особи більшого розміру, ніж посадової особи.

Частиною 3 ст. 7 КАС України передбачено, що у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов?язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тобто в даному випадку повинен застосовуватись Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України N? 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз?яснено, що судам необхідно виходити із того, що нормативно - правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно -правові акти Верховної Ради АРК чи рішення Ради міністрів АРК, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції України, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов?язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно зі ст. 73 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом. Фінансування адміністративних витрат, пов?язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, забороняється. Таким чином, підтримання судом позиції виконавчої служби щодо застосування штрафу до управління як юридичної особи призведе до арешту всіх рахунків управління, що в подальшому повністю паралізує роботу територіального органу Пенсійного фонду та призведе до дестабілізації ситуації з отримання внесків від платників району.

Просить визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) в особі старшого державного виконавця Амборського А.В. щодо накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.02.2020 винесену у ВП N? НОМЕР_1 у розмірі 5100,00 грн. в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2020 адміністративну справу передано до Солом`янського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Усатову І.А.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2022 витребувано від державного виконавця належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 26.02.2020.

На виконання ухвали суду відповідачем надіслано відповідь з якої вбачається, що 29.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у відповідності до п.11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив, що постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем повинні були бути прийняті заходи щодо повного з`ясування обставин виконавчого провадження чого зроблено не було та винесено постанову про накладення штрафу.

На що суд зазначає наступне.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В. від 26.02.2020 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні N? НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа N? 760/9035/17 виданого 19.02.2018 Солом`янським районним судом міста Києва за невиконання рішення без поважних причин накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В. від 29.04.2020 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/9035/17, виданого 19.02.2018 Солом`янським районними судом міста Києва закінчено.

Як вбачається з указаної постанови від 29.04.2020 «постановою державного виконавця від 02.03.2018 відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого документа.

У постанові про відкриття виконавчого провадження надано 10 робочих днів на добровільне виконання рішення.

Відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов?язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов?язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов?язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов?язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідей щодо стану виконання рішення від боржника не надходили. 27.09.2018 до Відділу надійшла заява від стягувача про те, що рішення боржником не виконано.

06.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено боржника на Головне управління Пенсійного фонду України м. Києві.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.05.2019 Відділ повідомлено, що Управлінням, для можливості виконання рішення суду було направлено листи-виклики гр. ОСОБА_1 з проханням надати уточнюючу довідку щодо виплат зазначених у довідці Державної Фіскальної служби України N? 156 від 02.03.2017 р.

Оскільки в довідці Державної Фіскальної служби України N? 156 від 02.03.2017 р. не зазначені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми надбавки за вислугу років в розмірі 30% від окладу Управління не має можливості здійснити перерахунок пенсії згідно з рішенням суду.

05.11.2019 державним виконавцем направлено вимогу боржнику про негайне виконання рішення суду.

03.02.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за N?2600-0803-5/7351 надано аналогічну відповідь як 22.05.2019.

Проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з 2018 року не вжито жодних заходів щодо виконання рішення суду, натомість застосовано формалістичний підхід у наданні відповідей на вимоги державного виконавця щодо виконання вимог виконавчого документа.

04.02.2020 державним виконавцем направлено вимогу боржнику про негайне виконання рішення суду.

Станом на 26.02.2020 Відділу не надано жодних підтверджень щодо повного фактичного виконання вимог виконавчого документа.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов?язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так, відповідно до ч. 2 цієї статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Рішення боржником станом на 26.02.2020 не виконано, доказів виконання рішення згідно виконавчого документа не надано, також не повідомлено про обставини, які зумовлюють обов?язкове завершення чи зупинення виконавчого провадження.

26.02.2020 державним виконавцем, керуючись ст.ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження, винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення без поважних причин, надано 10 робочих днів для повторного виконання рішення боржником та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення без поважних причин.

Станом на 16.04.2020 боржником рішення не виконано, доказів виконання рішення згідно виконавчого документа не надано, також не повідомлено про обставини, які зумовлюють обов?язкове завершення чи зупинення виконавчого провадження .

Згідно ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (Розділу VIII) виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно абз. 3 ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (Розділу VIII) у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Станом на 16.04.2020 боржником рішення суду не виконано.

16.04.2020 державним виконавцем, керуючись ст.ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження, винесено постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення без поважних причин.

16.04.2020 державним виконавцем направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб боржника до Шевченківського управління поліції ГУ НПУ в м. Києві.»

Як убачається з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області № 9797/3-25 керуючись вимогами п.11 ч.1 ст. 39 , ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та надати виконавче провадження неможливо у зв`язку зі знищенням вищевказаного виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно п. 2 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

З наведеного вбачається, що підставою для накладення штрафу на боржника є невиконання рішення без поважних причин.

Отже, державний виконавець, виносячи постанову про накладення штрафу, повинен був встановити факт невиконання без поважних причин рішення суду, навести конкретні обставини на їх підтвердження про що, безпосередньо, зазначити у постанові про накладення штрафу.

Встановлено, що станом на 26.02.2020 рішення суду виконано не було.

Тобто дії державного виконавця щодо накладення штрафу постановою від 26.02.2020 є правомірними, а постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В. від 26.02.2020 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа N? 760/9035/17, виданого 19.02.2018 законною.

Що стосується посилання позивача на неправомірність застосування вказаного адміністративного штрафу до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві як юридичної особи суд вважає посилання необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах закону та судом до уваги не приймається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 2, 6, 9, 72, 77, 241, 244, 246, 255, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Усатова