Справа № 240/35920/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/35920/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

26 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Матохнюка Д.Б. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він-Вуд» до Житомирської митниці про визнання протиправнимим та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він-Вуд» звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправнимим та скасування рішення і картки відмови.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 04.09.2023 №UA101000/2023/000244/1.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Житомирської митниці Державної митної служби України від 04.09.2023 №UA101020/2023/001305.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН-ВУД" за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України понесені судові витрати, а саме: 2684, 00 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, та 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 15.08.2023 між ТОВ "ВІН-ВУД" та компанією "Estonian Plywood AS" (Естонія) було укладено контракт №15/08, згідно умов якого продавець зобов`язується передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (фанеру клеєну) на умовах, зазначених у проформі інвойс до цього контракту.

Відповідно до п.1.2. цього контракту кількість товару, що постачається за цим контрактом, визначено у проформі інвойс до цього контракту. Товар поставляється протягом терміну дії цього договору окремими партіями відповідно до проформи інвойсу до цього контракту. Найменування та партії товару, умови поставки поставляється протягом терміну дії цього контракту, якісні, технічні та інші характеристики товару зазначаються у проформі інвойс до цього контракту.

Ціна товару визначається та підтверджується відповідно до проформи інвойс до цього контракту, що обумовлюють обсяг та ціну кожного постачання товару (п.2.2 контракту).

Усі платежі за цим контрактом здійснюються шляхом банківського переказу на рахунок продавця згідно із проформою інвойс до цього контракту не пізніше строку дії контракту (п.3.1 контракту)

Здійснюючи господарську діяльність та згідно контракту від 15.08.2023, ТОВ "ВІН-ВУД" у компанії "Estonian Plywood AS" (Естонія) придбало товар (фанеру клеєну) у кількості 31,228 м3 на загальну суму 24 698,34 євро та ввезло на митну територію України.

З метою проведення митного оформлення даного товару, декларантом 01.09.2023 було надано митному органу, окрім інших документів, електронну митну декларацію №23UA44U2, в якій було визначено митну вартість товару за основним методом за ціною договору, в сумі 26 195,17 євро, з яких 24694,34 євро - ціна товару і 59482,50 грн. - витрати на транспортування до пункту пропуску на митну територію України, виходячи із офіційного курсу НБУ 39,7391 грн. за 1 євро.

Після вивчення поданих документів, уповноваженою особою відповідача безпідставно було відмовлено у митному оформленні товару та винесено рішення про коригування митної вартості товару, яким збільшено митну вартість товару до 40842,84євро, що призвело до збільшення сум митних платежів. Таке рішення мотивовано відсутністю достовірних відомостей про вартість товару.

На думку позивача, відповідачем протиправно винесені оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів і рішення про коригування митної вартості товарів, так як до вартості товару згідно контракту включено всі витрати до місця призначення товару, що спонукало його звернутися з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

За приписами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, та подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Матеріалами справи встановлено, що з метою проведення митного оформлення даного товару Житомирській митниці 01.09.2023 уповноваженою особою позивача було надано митну декларацію №23UA441U2, в якій було визначено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору, в сумі 26 195,17 євро, з яких 24694,34 євро - ціна товару і 59482,50 грн. - витрати на транспортування до пункту пропуску на митну територію України, виходячи із офіційного курсу НБУ 39,7391 грн. за 1 євро.

До декларації також були долучені такі документи:

- інвойс №ЕРW 005511 від 25.08.2023;

- пакувальна квитанція №ЕРW 004925 від 25.08.2023;

- міжнародна автомобільна накладна від 25.08.2023;

- рахунок на оплату транспортних послуг№24 від 25.08.2023;

- контракт щодо купівлі - продажу товару №15/08 від 15.08.2023;

- договір про надання послуг митного брокера № 10/01 від 10.01.2023;

- договір транспортного перевезення від 22.08.2023.

Як зазначено в ст.53 Митного кодексу України, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Тобто, вказані правові норми містять вичерпний перелік документів, які підлягають наданню декларантом митному органу на підтвердження митної вартості.

Матеріали справи свідчать, що для визначення митної вартості товарів, що імпортувалися на територію України, було обрано основний метод визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Проте, 01.09.2023, при перевірці правильності визначення митної вартості, Житомирська митниця дійшла до висновку, що документи, подані для митного оформлення містили розбіжності не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а також відомості що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Внаслідок вищезазначеного, декларанту надіслано повідомлення про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації (в т.ч. для підтвердження витрат на транспортування); 2) прайс - лист виробника товару; 3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 4) копію митної декларації країни відправлення.

01.09.2023 декларантом надано до митного органу пояснення з документами, які додатково підтверджували митну вартість товарів, а саме:

- проформа- інвойс № ЕРW 006731 від 18.08.2023;

- комерційна пропозицію від 08.08.2023;

- платіжна інструкція в іноземній валюті на оплату товару №14 від 24.08.2023;

- рахунок на оплату транспортних послуг №24 від 25.08.2023 (виправлений);

- платіжна інструкція на оплату транспортних послуг №1456 від 01.09.2023;

- калькуляція транспортних витрат від 25.08.2024;

- прайс лист виробника товару на серпень;

- експертний висновок №В-2522 від 01.09.2023;

- акт надання транспортних послуг №24 від 01.09.2023;

- лист Estonian Plywood AS щодо об`єму товару від 25.08.2023;

- копію митної декларації країни відправлення №23ЕЕ4100ЕЕ70918858 від 25.08.2023.

Разом з тим, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2023/000244/1 від 04.09.2023, яке мотивоване наступним:

1) проформа інвойс від 18.08.2023 не містить заповнених відомостей про номер документа;

2) у платіжній інструкції в іноземній валюті №14 від 24.08.2023 у розділі «призначення платежу» зазначено про те, що здійснена передоплата за товар «фанера» згідно із контрактом № 15/08 від 15.08.2023 та проформою інвойсом № ЕРW-006731 від 18.08.2023. Однак, проформа інвойс з такими реквізитами митному органу не подана. Натомість додатково надана проформа інвойс від 18.08.2023 без відомостей про номер документа, містить інформацію про наявність замовлення покупця за номером ЕРW-006731. Таке замовлення митному органу не надано. Враховуючи виявлені розбіжності, платіжна інструкція № 14 від 24.08.2023 не може бути використана як належний та допустимий доказ фактично сплаченої ціни за товар;

3) прайс на продукцію не містить відомостей про дату його складання, у зв`язку із чим митний орган не може встановити календарний період дії цінової пропозиції з продажу;

4) експертний висновок № В-2522 від 01.09.2023 не може бути використаний для підтвердження ціни товару, у зв`язку з тим, шо долучені до висновку додатки з мережі Інтернет подані митному органу в поганій якості (нечіткість зображення), шо позбавляє митний орган можливості перевірити наявність в них посилання на джерело їх отримання, опис та якісні характеристики товарів, використаних для порівняння з оцінюваними;

5) відомості про товар, викладені у додатково наданій копії митної декларації країни відправлення №22ЕЕ4100ЕЕ70918858 від 25.08.2023 не використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості у зв`язку із не наданням митному органу перекладу на українську мову даного документ.

Також у рішенні вказано, що митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів: за МД № 2 23UA36U0 від 10.08.2023 - "Фанера клеєна, яка складається винятково з листів деревини (іншої, ніж бамбук), кожний лист завтовшки не більш як 6 мм, що має хоча б один зовнішній шар з берези (Betula spp.), у листах, з покриттям та без покриття - 29,425 м3: - Березова фанера, сорту Kilo: - арт. Р065х1560х3090ЕХ100, розміром 6,5х1560х3090ЕХ мм - 1,567 м3; - арт. P180x1500x3000EX100, розміром 18,0х1500х3000ЕХ мм - 1,782 м3; - арт. Р180х1525x3050EX100, розміром 18,0х1525х3050ЕХ мм - 2,093 м3; - арт. Р180х1560х3090ЕХ100, розміром 18,0х1560х3090ЕХ мм - 1,562 м3; - арт. Р400х1500х3000ЕХ100, розміром 40,0x1500x3000EX мм - 1,260 м3; - арт. Р150х1525х3050ЕХ100, розміром 15,0х1525х3050ЕХ мм - 1,465 м3; - арт. Р150х1560х3090ЕХ100, розміром 15,0х1560х3090ЕХ мм - 1,302 м3; - арт. Р180х1525х3050ЕХ100, розміром 18,0х1525х3050ЕХ мм - 5,275 м3; - арт. P210х1560х3090ЕХ100, розміром 21,0x1560х3090ЕХ мм - 1,518 м3. - Плiвкова березова фанера, дротяна ciткa темна, 2-го сорту DE ll GRADE: - арт. Р090х1500х3000ЕХ100, розміром 9,0х1500х3000ЕХ мм - 1,661 м3; - арт. P150x1500х2500ЕХ100, розміром 15,0х1500х2500ЕХ мм - 1,519 м3; - арт. Р210х1500х2500ЕХ100, розміром 21,0х1500х2500ЕХ мм - 1,575 м3. - Плiвкова березова фанера, 2-го сорту FO II GRADE: - арт. Р120х1250х2500ЕХ100, розміром 12,0х1250х2500ЕХ мм - 1,463 м3; - арт. Р150х1500х3000ЕХ100, розміром 15,0х1500х3000ЕХ мм - 1,080 м3; - арт. Р210х1500х3000ЕХ100, розміром 21,0х1500х3000ЕХ мм - 1,512 м3; - Березова фанера, сорту WGEWGE, EN 636-2 S: - арт. P150x1525х3050ЕХ100, розміром 15,0х1525х3050ЕХ мм - 2,791 м3. Торговельна марка: ESTPLY Виробник: Estonian Plywood AS. Країна виробництва: EE" - 1307,90 євро за м3 з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1

На підставі вказаного рішення відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.09.2023 №UA101020/2023/001305.

Проте, на переконання суду, у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару та відмови в митному оформленні Товару за заявленою декларантом митною вартістю, оскільки декларантом було належним чином обгрунтовано, що зазначення номеру інвойсу EPW-006731 як реквізиту проформи інвойс від 18.08.2023 і пов`язано із тотожним номером замовлення, на яке зроблено посилання у цій же проформі інвойс.

Відповідно до дослідженої судом копії інвойсу №EPW-005511 від 25.08.2023, вона містить відомості про номер замовлення, асортимент, об`єм та ціну партії товару, а також посилання на Контракт, його сторони, дату навантаження. Зауважень до цього документу у відповідача не було.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, надана відповідачу платіжна інструкція є належним та допустимим доказом фактично сплаченої ціни за товар, яка підтверджується, в тому числі:

- пакувальною квитанцією № EPW-004925 від 25.08.2023, яка містить відомості про номер замовлення, асортимент та об`єм партії товару, а також посилання на Контракт та його сторони;

- листом Estonian Plywood AS щодо об`єму товару від 25.08.2023 ;

- міжнародною автомобільною накладною від 25.08.2023.

Також належним та допустимим доказом ціни за товар є документи, які підтверджують витрати на транспортування, а саме:

- договір транспортного перевезення від 22.08.2023;

- договір-заявка про транспортне перевезення № 63 від 22.08.2023;

- калькуляція транспортних витрат від 25.08.2023;

- довідка про транспортно-експедиційні витрати №04 від 25.08.2023;

- рахунок на оплату транспортних послуг №24 від 25.08.2023;

- платіжна інструкція на оплату транспортних послуг №1456 від 01.09.2023;

- акт надання транспортних послуг № 24 від 01.09.2023.

Зауважень до цих документів у відповідача не було.

Також відповідність вартості продукції її котрактній ціні підтверджено експертним висновком Житомирської торгово-промислової палати про вартість товару № В-2522 від 01.09.2023, яким, у ході маркетингу ринку аналогічного товару на підставі інформації з Інтернету, зокрема, сайтів «аlіbаbа.соm», «g1оbаlsоurсеs.соm», «аmаzоn.іn», «еbау.со», фірм що займаються продажем аналогічного товару, встановлено, що вартість оцінюваних листів становить від 650 до 915 євро/м3, що знаходиться в межах середньоринкових цін на аналогічну продукцію. На підставі цієї інформації експерти дійшли висновку, що вартість продукції відповідає її контрактній ціні і станом на 01.09.2023 становить 24 698,34 євро.

Крім того, про тотожність із заявленими відомостями про ціну товару свідчить копія митної декларації країни відправлення №23ЕЕ4100ЕЕ70918858 від 25.08.2023.

Відносно доводів позивача щодо розміру витрат на транспортування Товару до пункту пропуску на митну територію України та визначення ціни Товару сторонами відповідно до договору в конкретній сумі (24698,34 євро) та витрат на транспортування Товару до пункту пропуску на митну територію України в сумі 59482,50грн., суд вірно визнав їх обгрунтованими з наступних підстав.

Алгоритм дій митного органу щодо здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів визначений правовими нормами глави 9 Митного кодексу України.

За приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2023/000123/1 від 04.09.2023, у ньому зазначено лише про неможливість застосування методів 2а і 2б визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методів 2в і 2г - у зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості.

Разом з тим, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 р. у справі № 813/5405/15, від 31.01.2020 р. у справі №804/7761/16.

Всупереч вказаним вимогам відповідачем не обґрунтовано підстави незастосування вказаних вище методів при визначенні митної вартості імпортованого позивачем товару.

Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (графа 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості", зобов`язують Відповідача зазначити причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Всупереч вказаними вимогам Правил в оскаржуваному рішенні не зазначено жодної із перелічених причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом. При цьому, Відповідач не довів достатніми і належними доказами, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач також не довів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від №UA101020/2023/000244/1 від 04.09.2023 та картка відмови в прийомі митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/001305 від 04.09.2023 є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржника, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Матохнюк Д.Б. Граб Л.С.