Справа № 451/990/25
Суддя: Куцик-Трускавецька О. Б.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 451/990/25
Провадження № 2-а/451/21/25
РІШЕННЯ

іменем України

28 серпня 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

секретар судового засідання Сологуб М.Р.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EНА № 4487218 від 12.04.2025,

установив:

Стислий виклад позиції позивачки

16 червня 2025 року представником позивача В. Оліщуком, через систему «Електронний суд» (документ сформовано 13.06.2025) подано на розгляд суду позов до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови від 12.04.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EНА № 4487218 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП, в якому представник позивача з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

визнати постанову серії ЕНА №4487218 від 12.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - протиправною та скасувати її;

визнати дії інспектора ВП №2 (м. Буськ) Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Равської Софії Євгенівни незаконними.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, зокрема, шо 12 квітня 2025 року постановою серії ЕНА №4487218, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок. Представник позивача посилається на те, що з відеозапису було встановлено, що інспектор підходить до позивача та попередньо не ознайомивши позивача з його правами та обов`язками зазначив, що до останнього будуть застосовані силові заходи затримання. Крім того, у рапорті працівники поліції вказують, що так як у водія ОСОБА_2 не працювали задні габаритні вогні, було прийнято рішення зупинити ТЗ під його керуванням за допомогою ввімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору на службовому автомобілі. Однак водій автомобіля ігнорував вимогу про зупинку яка була подана за допомогою проблискових маячків та звукової сирени, пізніше був зупинений. Разом з тим, як вбачається з долучених відеоматеріалів, можна чітко побачити, що на службовому автомобілі працівників поліції були увімкнені лише проблискові маячки синього кольору, які жодним чином не можуть слугувати сигналом для зупинки транспортного засобу самі по собі.

Окрім цього, зазначає, що відсутні докази, які б підтверджували факт зупинки чи спроби зупинки автомобіля під керуванням позивача. Відеозапис розпочинається з того, що автомобіль марки ВАЗ 21013, р.н. НОМЕР_1 знаходиться припаркованим, а позивач веде конфліктну розмову з поліцейським. Також з відеозаписів не вбачається, що водію пропонували надати документи (зокрема зазначені у рапорті та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності посвідчення водія, полісу страхування цивільно-правової відповідальності), натомість працівник поліції відразу розпочав встановлення особи за транспортним засобом. Таким чином немає підстав стверджувати що водій не виконав вимогу щодо пред`явлення документів, оскільки як вбачається з наявних матеріалів вимога перевірки таких працівниками поліції взагалі не ставилась.

28.08.2025 представниця відповідача подала на розгляд суду відзив на позовну заяву, в якій остання росить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів представниця відповідача покликається на те, що під час патрулювання визначеної території, 12.04.2025, рухаючись на службовому автомобілі близько 20 год 30 хв проїжджаючи по дорозі Т1421 , що у с. Корчин, Шептицького району помітили автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював рух в темпу пору доби, в тз. не працювали задні габаритні вогні, було прийнято рішення зупинити даний т.з. за допомогою ввімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору на службовому автомобілі. Однак водій автомобіля ігнорував вимогу про зупинку яка була подана за допомогою проблискових маячків та звукової сирени. Пізніше був зупинений шляхом переслідування. Підійшовши до водія даного транспортного засобу, якому було повідомлено причину зупинки та те, що ведеться відеофіксація розмови згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». Було встановлено особу водія згідно бази даних так як водій відмовився надавати будь які документи, ним виявився гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_1 .

Сторони у судове засідання участі уповноважених представників не забезпечили, хоча своєчасно та у належний спосіб повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи

23.06.2025 представником позивача В. Приймака адвокатом В. Оліщуком на розгляд суду подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.20-27).

24.07.2025 представник позивача подав на розгляд суду клопотання про відкладення розгляду справи(а.с.40).

28.08.2025 представник позивача подав на розгляд суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 17.06.2025 позовну заяву, подану представником позивача В. Оліщуком було залишено без руху та надано строк п`ять днів для усунення недоліків позовної заяви (а.с.20).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 23.06.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.32).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.07.2025 розгляд справи відкладено на 24.07.2025(а.с.36).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 24.07.2025 розгляд справи відкладено на 05.08.2025(а.с.42).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.08.2025 розгляд справи відкладено на 28.08.2025(а.с.54).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EНА №4487218від 12.04.2025 вбачається, що 12.04.2025 року о 20 годині 56 хвилин в с. Корчин, вул. Степана Коваля, 21, водій керуючи транспортним засобом після зупинки не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. А також керував ТЗ в якого не працювали задні габаритні вогні в темну пору доби, чим порушив п. 2.1. ПДР керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування»., за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 126 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425, 00 грн (а.с.28).

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення останнім Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) та Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 126 КУпАП, відповідальність настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. «а» п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З аналізу положення статті 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частиною 2 статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII) закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів встановлено, що уповноваженою особою (поліцейським) 12.04.2025 ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EНА №4487218 від 12.04.2025стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 126 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у цій справі передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Суд зауважує, що складена стосовно ОСОБА_2 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд зазначає, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, породжують обґрунтовані сумніви у їх достовірності та набувають форми припущень, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП та не спростовано позицію позивача.

Разом з тим, що стосується вимоги позивача про визнання протиправними дії працівника поліції, суд дійшов до висновку про відмову у задоволення позову в цій частині, оскільки в ч. 3 ст. 286 КАС України наведено вичерпний перелік способів захисту порушеного права судом за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, яким не передбачено заявлений позивачем спосіб захисту у виді визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень.

Беручи до уваги викладене, суд доходить переконання, що позов про скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення складеної стосовно позивача підлягає частковому задоволенню.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 222, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління національної поліції у Львівській області (адреса: пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, Львівська область, 79007, ЄДРПОУ 40108833) задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EНА №4487218від 12.04.2025 визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддяО. Куцик-Трускавецька