Справа № 240/19225/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/19225/25

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Приходько О.Г., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі № 240/23360/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року роз`єднано позовні вимоги у справі № 240/23360/24 та ухвалою суду від 31 липня 2025 року виділено в окреме провадження у справі № 240/19225/25 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо не проведення нарахування та виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 17 жовтня 2022 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 17 жовтня 2022 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати: за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) з`ясовуючи чи позов подано у строк, установлений законом, суд враховує таке.

За змістом частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В судовій практиці усталеним є підхід щодо застосування приписів Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин щодо проходження публічної служби, у яких виник спір. Такий підхід відповідає висновкам Конституційного Суду України, сформульованим у рішенні від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002, за змістом якого при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, суд, встановивши відсутність у спеціальних законах норм, може застосовувати норми КЗпП України, у якому визначені основні трудові права працівника.

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 липня 2024 року у справі № 990/156/23 зробила правовий висновок про те, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні над частиною п`ятою статті 122 КАС України. Під час визначення строків звернення до адміністративного суду для вирішення спорів, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, в тому числі і за позовами осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, згідно з позицією Великої Палати необхідно застосовувати приписи статті 233 КЗпП України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Окрім викладеного слід ураховувати, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 з 24:00 год. 30 червня 2023 року скасовано карантин, установлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, запроваджений на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 (термін якого неодноразово продовжувався).

У постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зробила правовий висновок зазначивши, що з урахуванням пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року.

Оскільки зміст заявлених позивачем вимог у тому числі охоплює період з 19 липня 2022 року по 17 жовтня 2022 року, а до суду позивач звернувся 27 листопада 2024 року (28 листопада 2024 року отримано судом та внесено до системи авторозподілу), з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 11 липня 2024 року у справі № 990/156/23, у розвиток якої Верховним Судом у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду викладено правові висновки у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, є підстави вважати пропущеним позивачем встановлений законом тримісячний строк звернення до суду з цим позовом в частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 17 жовтня 2022 року, який починає відлік з 01 липня 2023 року.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У доданій до позову заяві про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду позивач покликається на те, що є військовослужбовцем, призваним на військову службу по мобілізації одразу після звільнення з Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" й перебуває дотепер на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 09 жовтня 2024 року № 1797/3472/10-24, та проходить службу на території ведення бойових дій. До цього додає, що відповідачем відповідного письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні не надавалось.

Суд враховує викладені доводи позивача й, не заперечуючи того, що наведене унеможливлює/ускладнює своєчасне звернення до суду, відповідні обставини мають бути підтвердженими належними доказами (довідка щодо залучення до бойових дій/військових заходів/операцій упродовж періоду з 01 липня 2023 року, перебування у складі військових формувань на території безпосереднього ведення бойових дій тощо). Натомість позивачем долучено лише копію довідки Військової частини НОМЕР_1 від 09 жовтня 2024 року № 1797/3472/10-24, якою підтверджено те, що молодший сержант ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" з 18 жовтня 2022 року мобілізований на період воєнного стану до оголошення демобілізації та перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 . При цьому, й суд звертає увагу, позивач у заяві акцентує на тому, що перебування на військовій службі завадило зверненню до суду у межах встановленого процесуального строку, водночас зазначаючи про перебування й натепер на службі.

Не заперечуючи того, що безпосередня участь у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії унеможливлює/ускладнює своєчасне звернення до суду, такі обставини для цілей вирішення питання поновлення процесуального строку звернення до суду з позовом потребують підтвердження належними доказами.

Що ж до посилань позивача на безперервне несення військової служби, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, слід зауважити на тому, що саме по собі посилання на перебування на військовій службі не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку, така обставина може бути врахована судом, якщо вона знаходиться в прямому причинному зв`язку з пропуском процесуального строку (подібні висновки у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2024 року у справі № 580/9690/23, пункт 47). Натомість позивачем не підтверджено наявності такого причинного зв`язку жодними доказами.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

В силу норми частини п`ятої статті 242 КАС України суд зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду при застосуванні норм права, а тому, з урахуванням правових висновків Верховного Суду у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, позовну заяву належить залишити без руху з наданням позивачу строку для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в частині заявлених позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 17 жовтня 2022 року із наведенням поважних причин пропуску цього процесуального строку з доданням належних доказів на підтвердження відповідних обставин.

При цьому суд зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд звертає увагу, що нормою частини третьої статті 123 КАС України передбачено, що у разі якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 171, 248, 256, 293, 294 КАС України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 17 жовтня 2022 року з доданням належних доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом у цій справі.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява (в частині) повертається без розгляду якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.

Копію цієї ухвали надіслати особі, яка звернулась з позовом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О.Г. Приходько