Справа № 240/34469/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/34469/22

26 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи Житомирська виправна колонія (№4) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" щодо застосування при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 місяця підвищення тарифної ставки (окладу) (базового місяця) - грудня 2014 року, замість січня 2008 року;

- зобов`язано Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" здійснити ОСОБА_1 перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, врахувавши при її обчисленні в якості місяця підвищення тарифної ставки (окладу) (базового місяця) - січень 2008 року, а також здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язано Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації.

За результатами апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції ухвалено постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року, якою: рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.05.2022, зобов`язання Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" нарахувати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.05.2022 індексацію, обчислену із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та здійснити доплату такої індексації з урахування виплаченої раніше суми та ухвалено в цій частині постанову.

Визнано протиправними дії Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.05.2022.

Зобов`язано Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (індексацію-різницю) за період з 01.03.2018 по 31.05.2022, обчислену із врахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та здійснити доплату такої індексації з урахування виплаченої раніше суми

У решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі № 240/34469/22 залишено без змін.

16.06.2025 року відповідачем подано заяву про роз`яснення порядку виконання судового рішення, яке призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заяви про роз`яснення порядку виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі №240/34469/22, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про роз`яснення рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частина 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно з ч.2 ст.254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення даної норми, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому КАС України.

Тобто, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз`яснення судового рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість такого рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" щодо застосування при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 місяця підвищення тарифної ставки (окладу) (базового місяця) - грудня 2014 року, замість січня 2008 року;

- зобов`язано Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" здійснити ОСОБА_1 перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, врахувавши при її обчисленні в якості місяця підвищення тарифної ставки (окладу) (базового місяця) - січень 2008 року, а також здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язано Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В свою чергу, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині визнано протиправними дії Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.05.2022.

Зобов`язано Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (індексацію-різницю) за період з 01.03.2018 по 31.05.2022, обчислену із врахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та здійснити доплату такої індексації з урахування виплаченої раніше суми.

У решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі №240/34469/22 залишено без змін.

Таким чином колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції було задоволено позовні вимоги про нарахування індексації за період з 01.03.2018 по 31.05.2022, обчислену із врахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, згідно з правовими позиціями КАС ВС (справи №400/3726/21, №380/5493/21, №420/11424/21, №420/6982/21).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року з посиланням на правові позиції Верховного Суду зазначено, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом у справі №400/3826/21, потрібно встановити: - розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А), що визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року ( в обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078)). - суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078)); - чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

Оскільки виплата позивачу індексації різниці за спірний період відповідачем не здійснювалась, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити відповідні нарахування та виплату позивачеві щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення протягом спірного періоду з 01.03.2018 по 31.05.2022. При цьому "з урахуванням раніше виплаченої суми" означає, що відповідач повинен врахувати раніше виплачені позивачу за спірний період суми індексації, якщо такі виплати були здійснені.

Стосовно базового місяця січня 2017 року, то суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, що військова частина за період з 01.01.2017 року по 28.02.2018 року правомірно здійснювала нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця - січень 2017 року, в цій частині рішення суду першої інстанції було залишено без змін, власних висновків щодо вирішення позову в цій частині апеляційним судом зроблено не було.

За таких обставин судом не встановлено підстав для роз`яснення судового рішення суду апеляційної інстанції у зв`язку з його незрозумілістю, колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про відсутність будь-яких обставин, передбачених ст.254 КАС України, для задоволення заяви про роз`яснення вказаного судового рішення апеляційного суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд, після постановлення рішення, процесуально не в змозі за заявою про роз`яснення рішення вносити певні змістовні зміни в таке рішення, змінюючи його суть. Така зміна чи скасування судового рішення можливі лише в іншому - касаційному порядку, а не через його роз`яснення.

В постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2025 зазначено правові норми, якими керувався суд апеляційної інстанції під час задоволення позовної вимоги щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення (індексацію-різницю) за період з 01.03.2018 по 31.05.2022, обчисленої із врахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції, з огляду на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року, та у межах процесуальних повноважень згідно зі ст. 254 КАС України зазначає, що суд апеляційної інстанції може роз`яснити судове рішення, яке ухвалене саме цим судом.

Отже, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи заяви про роз`яснення порядку виконання постанови, колегія дійшла висновку, що вимоги заяви про роз`яснення судового рішення не містять обґрунтування незрозумілості та неясності судового рішення, що виключає можливість його роз`яснення в порядку ст. 254 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 240/344469/22.

Керуючись ст.ст.243, 254, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі № 240/34469/22 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.