Справа № 640/5966/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року ЛуцькСправа № 640/5966/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН Б-52» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН Б-52» (далі позивач, товариство, ТОВ «ВІН Б-52») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 12.02.2021.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ВІН Б-52» зазначило, що на підставі висновків акту позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість ГУ ДПС у м. Києві 09.12.2020 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на 1 812 737,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 453 184,00 грн, а також податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту, на 105 105,00 грн

Державною податковою службою України (далі ДПС України) 09.02.2021 прийнято рішення про результати розгляду скарги №3011/6/99-00-06-01-05-06, яким податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві № і № від 09.12.2020 скасовано в частині висновків перевірки про невикористання придбаних автомобілів у господарській діяльності підприємства, а в іншій частині податкові повідомлення-рішення залишено без змін, скаргу задоволено частково.

На підставі рішення ДПС України від 09.02.2021 №3011/6/99-00-06-01-05-06 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.02.2021 №1, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 653 118,00 грн, з яких 522 494,00 грн податкові зобов`язання та 130 624,00 грн штрафні санкції.

Висновки акту перевірки про безтоварність операцій з придбання товариством будівельних робіт у ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» та необхідність нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість (далі ПДВ) на підставі пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за червень 2020 року обґрунтовуються тим, що: ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» не має власних технічних та трудових ресурсів для виконання будівельних робіт; відсутні податкові накладні субпідрядників ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» на виконання ідентичних робіт на об`єкті по вул. Братиславській, 52 у м. Києві; з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона не є працівником ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ», з директором не знайома; звітність ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» подавалася з декількох різних міст у різний час; вартість виконаних будівельних робіт не врахована при продажу нежитлового приміщення на користь ТОВ «САН БОКС».

Позивач вважає висновки, що викладені у вказаному акті перевірки, помилковими та необґрунтованими, а прийняте на підставі даного акту перевірки податкове-повідомлення рішення таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Актом перевірки підтверджено, що згідно поданих ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» звітів з формою №1-ДФ штатна чисельність працівників, яким виплачується заробітна плата, в ІІ кварталі 2020 року становить 8 (вісім) осіб, однак при перевірці ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» на предмет можливості належного виконання договору підряду № 03/05-12 від 03.05.2020 було встановлено, що у відомості про нарахування заробітної плати ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» значиться двадцять один, а не вісім осіб, як зазначено у акті.

Крім того, відсутність реєстрації контрагентами податкових накладних, що відповідають номенклатурі «виконання будівельно-монтажних робіт з ремонту приміщення за адресою: вул. Братиславська, буд. 52 м. Києва» також може бути цілком логічно обґрунтована залученням субпідрядників, які не є платниками ПДВ, наприклад, суб`єкти спрощеної системи оподаткування, які не досягли визначеного пунктом 181.1 статті 181 ПК України обсягу постачання товарів/послуг в 1 000 000 гривень як обов`язкової умови для реєстрації платником ПДВ у контролюючих органах.

Безпідставними та такими, що не мають жодного доказового значення для висновків про відсутність факту виконання ремонтних робіт ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ», також є посилання контролюючого органу на пояснення опитаної ОСОБА_1 , оскільки вони не мають жодного доказового значення та не можуть підтверджувати відсутність фактичного здійснення господарської діяльності ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» і, тим більше, слугувати підставою для висновків контролюючого органу про відсутність фактичного виконання робіт ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ».

Вид діяльності цього підприємства (розміщення інформації на веб вузлах) жодним чином не пов`язаний з виконанням договору підряду. А специфіка роботи через мережу інтернет зазвичай не передбачає особисте знайомство та контракти з директором ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ». Тому пояснення ОСОБА_1 не містять жодних відомостей щодо можливості чи неможливості виконання ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» зобов`язань за договором підряду.

Разом із тим, зважаючи на той факт, що у позивача наявні всі первинні документи з придбання робіт по ремонту власного приміщення, яке є основним виробничим засобом ТОВ «ВІН Б-52», включаючи належно оформлені зареєстровані податкові накладні, товариство має всі підстави для визнання права на податковий кредит з ПДВ у період їх отримання і не повинно нараховувати компенсуючі податкові зобов`язання у такій же сумі, оскільки вимоги пункту 198.5 статті 198 ПК України не розповсюджуються на вказані операції.

Товариством було вжито всіх необхідних та розумних заходів з верифікації контрагента ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» та перевірки можливості виконання ним відповідних будівельних робіт згідно договору підряду від 03.05.2020, зокрема: перевірено статус юридичної особи, платника ПДВ та повноваження директора ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ»; перевірено розміщення ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» офісу за місцезнаходженням: Київська область, село Петропавлівська Боршагівка, вул. Шкільна, буд. 25; на підтвердження наявності можливостей виконання будівельних робіт було отримано відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ», за змістом якого вбачається наявність 21 працівника; досвід виконання аналогічних договорів було підтверджено наданням відповідних договорів.

З урахуванням зазначеного позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №640/5966/21, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.125-127).

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов (а.с.133-140) позовні вимоги товариства не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказала, що на підставі направлень від 16.10.2020 №232/26-15-07-01-06, №233/26-15-07-01-06, відповідно до підпункту 191.1.6 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України та на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 15.10.2020 №7366 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ВІН Б-52» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за червень, липень 2020 року (податкова декларація з ПДВ від 16.09.2020 №).

За результатами перевірки складено акт перевірки від 12.11.2020 №1665/Ж5/26-15-07-01-06/430964243 та встановлено порушення:

пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.5 статті 198, пункту 200.1 статті 200 ПК України, в результаті чого платником завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) (що переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) за серпень 2020 року на загальну суму 105 105,00 грн, та занижено податок на додану вартість (рядок 18 декларації) за серпень 2020 року на суму 1 812 737,00 грн;

пункту 201.1 статті 201 ПК України, оскільки платником не зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) за серпень 2020 року на суму 1 917 842,00 грн

На підставі рішення ДПС України від 09.02.2021 №3011/6/99-00-06-01-05-06 прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.02.2021 №1 на загальну суму 653 118,00 грн, в т. ч. сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість 522 494,00 грн та штрафні (фінансові) санкції 130 624,00 грн.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ВІН Б-52» сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» за червень 2020 року на суму 627 599,17 грн.

Представник відповідача зазначає, що за результатами проведеного аналізу наявної податкової інформації встановлено відсутність у ланцюгу постачання контрагентів відповідних робіт з реалізації проекту тимчасового електропостачання згідно проектної документації, робіт з розширення існуючої проїзної частини із влаштуванням відкритої покрівлі, ремонтних і будівельно-монтажних робіт та відсутні необхідні матеріальні, технічні, трудові ресурси у ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» для виконання даних робіт власними силами.

Також, за допомогою сервісу «whois» було проведено аналіз встановлених ip-адрес, з яких здійснювалась реєстрація податкових накладних ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ», здійснювалась взаємодія з електронними системами банківських і державних установ та встановлено, що сервери зберігання інформації ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» розміщені в місті Харків, місті Хута (Харківська область), місто Жовті води (Дніпропетровська область), місто Нова Ушиця (Хмельницька область) та в місті Київ.

Крім того, ГУ ДПС у м. Києві отримано лист ОВС ВОСА ПДВ УОРД ГУ ДФС у м. Києві від 16.10.2020, яким повідомлено, що ОСОБА_1 на ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» ніколи не працювала, директора вказаного підприємства (Смалій Вікторію Володимирівну) особисто не знала та не була ніколи знайома, де знаходиться підприємство, їй не відомо.

Також перевіркою встановлено укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна між ТОВ «ВІН Б-52» та ТОВ «САН БОКС» від 04.08.2020, згідно пункту 2.1. якого ринкова вартість об`єкта «об`єкт нерухомого майна загальною площею 5134,5 кв. м., опис: група приміщень №11, 12 площею 5085,6 кв. м., частина приміщень з №1 по №VII площею 48,9 кв. м. за адресою 02039, м. Київ, вул. Братиславська, будинок №52» складає 9 961 000,00 грн, згідно висновку про вартість майна зі звіту про незалежну оцінку наданого суб`єктом оціночного діяльності ТОВ «СТОУН БРІДЖ».

До перевірки надано висновок про вартість майна від 25.06.2020, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «СТОУН БРІДЖ» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №925/19 від 28.11.2019), згідно якого: «Об`єкт нерухомого майна Нежитлові приміщення під літерою «А» (підвал) група нежитлових приміщень заг. пл. 5134,5 м. кв. повноцінно не експлуатується, потребує ремонту, частина площ залита водою, загальний стан незадовільний». Отже, станом на 25.06.2020 модернізація вказаного приміщення не проводилась.

Таким чином перевіркою встановлено, що при продажі об`єкта «Нежитлове приміщення під літерою «А» (підвал) група нежитлових приміщень №11, №12 заг. пл. 5134,5 м.кв.» не враховано вартість модернізації, а саме ремонтних робіт, які оформлено первинними документами від ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ», але включено до податкового кредиту за червень 2020 року. Отже, вищевказані ремонтні роботи за період з 01.06.2020 по 31.08.2020 не використовувались в господарській діяльності ТОВ «ВІН Б-52».

Відтак перевіркою ТОВ «ВІН Б-52» по операціях з отриманих ремонтних робіт встановлено заниження в рядку 4.1 (колонка Б) Декларації за серпень 2020 року бази оподаткування на суму 3 137 995,83 грн та заниження ПДВ на суму 627 599,17 грн

Враховуючи вищезазначене, ГУ ДПС у м. Києві діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних ТОВ «ВІН Б-52» відсутні.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва дана справа передана на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; замінено в даній адміністративній справі відповідача Головне управління ДПС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) (а.с.163-164).

На адресу суду 21.03.2025 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.170-174), у якому представник ГУ ДПС у м. Києві просила у задоволені адміністративного позову відмовити з підстав, викладених у відзиві, поданому раніше.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 16.10.2020 №232/26-15-07-01-06, №233/26-15-07-01-06 (а.с.142-143) та наказу ГУ ДПС у м. Києві від 15.10.2020 №7366 (а.с.141) проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ВІН Б-52» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за червень, липень 2020 року (податкова декларація з ПДВ від 16.09.2020 №), за результатами якої складено відповідний акт, який зареєстрований в контролюючому органі 12.11.2020 за №1665/Ж5/26-15-07-01-06/430964243 (а.с.10-19).

Актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 12.11.2020 №1665/Ж5/26-15-07-01-06/430964243 встановлено такі порушення:

пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.5 статті 198, пункту 200.1 статті 200 ПК України, в результаті чого платником завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) (що переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) за серпень 2020 року на загальну суму 105 105,00 грн, та занижено податок на додану вартість (рядок 18 декларації) за серпень 2020 року на суму 1 812 737,00 грн;

пункту 201.1 ст. 201 ПК України, оскільки платником не зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за серпень 2020 року на суму 1 917 842,00 грн.

Не погоджуючись із порушеннями, викладеними в акті перевірки, товариством 25.11.2020 до ГУ ДПС у м. Києві подано заперечення №25/11/20-01 на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 12.11.2020 №1665/Ж5/26-15-07-01-06/430964243 (а.с.20-27).

Листом від 04.12.2020 №1991/І/26-15-07-01-06 (а.с.28-31) відповідачем повідомлено ТОВ «ВІН Б-52», що за результатами розгляду заперечення висновки акта залишено без змін, а заперечення без задоволення.

09.12.2020 ГУ ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 09.12.2020 №, №.

Вказані рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку шляхом подання до ДПС України скарги від 24.12.2020 №24/12/20-01 до ДПС України (а.с.32-39).

Рішенням ДПС України від 09.02.2021 №3011/6/99-00-06-01-05-06 (а.с.40зворот-44) податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 09.12.2020 №, № скасовано в частині висновків перевірки про невикористання придбаних автомобілів у господарській діяльності підприємства, а в іншій частині зазначені ППР залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

На підставі рішення ДПС України від 09.02.2021 №3011/6/99-00-06-01-05-06 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.02.2021 №1 (а.с.9), відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 653 118,00 грн, з яких 522 494,00 грн - за податковим зобов`язанням та 130 624,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За приписами підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Як встановлено судом, на підставі наказу від 15.10.2020 №7366 ГУ ДПС у м. Києві провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВІН Б-52» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року від`ємного значення з ПДВ, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах за червень, липень 2020 року (а.с.141).

Позивач не заперечує наявність правових підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятого відповідачем за результатами проведеної перевірки податкового повідомлення-рішення від 12.02.2021 №, суд враховує наступне.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.156-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як передбачає пункт 188.1 статті 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу(крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У свою чергу положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Тобто, формування і підтвердження даних декларацій відбувається на підставі документів, визначених в абзаці першому пункту 44.1 статті 44 ПК України, а тому питання законності декларування відповідних показників зводиться до підтвердження їх первинними документами.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону №996-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відтак підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону №996-ХІV є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту (податкових зобов`язань).

Будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону №996-ХІV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податкові зобов`язання, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Зазначена правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 10.01.2024 у справі №820/6322/17.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та доводів відповідача судом при розгляді справи підлягали з`ясуванню обставини щодо фактичного здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ».

Так, судом встановлено, що між ТОВ «ВІН Б-52» (Замовник) та ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» (Підрядник) укладено договір підряду №03/05-12 від 03.05.2020 (а.с.51-54), відповідно до якого замовник доручає та оплачує, а підрядник зобов`язується за рахунок власних та/або залучених сил, засобів, будівельних матеріалів, обладнання та будівельної машинної техніки підіймальних механізмів, у відповідності до договору та державних будівних норм і правил виконати при проведенні ремонтних робіт об`єкту (груп нежитлових приміщень №11,12 нежитлового приміщення під літерою «А» за адресою м. Київ, вул. Братиславська, 52), що включають в себе: забезпечення (доставка) всіх необхідних для виконання робіт матеріальних ресурсів та обладнання, будівельної машинної техніки, підіймальних механізмів, витратних та допоміжних матеріалів тощо; монтажні та налагоджувальні роботи.

На виконання своїх зобов`язань ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» здійснювало підрядні роботи (будівельні, монтажні, ремонтні та інші будівельні роботи, передбачені договором підряду №03/05-12 від 03.05.2020), що підтверджується зареєстрованими податковими накладними від 23.06.2020 №138 на загальну суму 388 890,00 грн (а.с.66-67), від 23.06.2020 №139 на загальну суму 377 800,00 грн (а.с.70-71), від 24.06.2020 №140 на загальну суму 363 677,00 грн (а.с.74-75), від 26.06.2020 №141 на загальну суму 399 076,00 грн (а.с.78-79), від 26.06.2020 №142 на загальну суму 377 056,00 грн (а.с.82-83), від 26.06.2020 №143 на загальну суму 375 672,00 грн (а.с.86-87), від 29.06.2020 №144 на загальну суму 333 056,00 грн (а.с.88-89), від 29.06.2020 №145 на загальну суму 361 660,00 грн (а.с.94-95), від 30.06.2020 №146 на загальну суму 399 056,00 грн (а.с.98-99), від 30.06.2020 №147 на загальну суму 389 652,00 грн (а.с.102-103), актами приймання виконаних підрядних робіт типу КБ-2в за 23.06.2020, 24.06.2020, 26.06.2020, 29.06.2020, 30.06.2020 (а.с.55-64), актами надання послуг від 23.06.2020 №15 (а.с.65), від 23.06.2020 №16 (а.с.69), від 24.06.2020 №17 (а.с.73), від 26.06.2020 №19 (а.с.77), від 26.06.2020 №21 (а.с.81), від 26.06.2020 №18 (а.с.85), від 29.06.2020 №22 та №23 (а.с.92-93), від 30.06.2020 №24 (а.с.97), від 30.06.2020 №25 (а.с.101).

В акті податкової перевірки щодо взаємовідносин з ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» вказано, що за результатами проведеного аналізу наявної податкової інформації встановлено відсутність у ланцюгу постачання контрагентів відповідних робіт з реалізації проекту тимчасового електропостачання згідно з проектної документації робіт з розширення існуючої проїзної частини із влаштуванням відкритої покрівлі, ремонтних і будівельно-монтажних робіт та відсутні необхідні матеріальні, технічні, трудові ресурси у ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» для виконання даних робіт власними силами.

Також за допомогою сервіса «whois» було проведено аналіз встановлених ір-адрес, з яких здійснювалась реєстрація податкових накладних ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ», здійснювалась взаємодія з електронними системами банківських і державних установ, та встановлено, що сервери зберігання інформації ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» розміщені у таких містах як Харків, Хута (Харківська область), Жовті води (Дніпропетровська область), Нова Ушиця (Хмельницька область) та в Києві.

Крім того, контролюючий орган вказав, що опитана працівниця ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» ОСОБА_1 не підтвердила факт роботи на зазначеному підприємстві.

Водночас перевіркою встановлено укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна між ТОВ «ВІН Б-52» та ТОВ «САН БОКС» від 04.08.2020, згідно пункту 2.1. якого ринкова вартість об`єкта «об`єкт нерухомого майна загальною площею 5134,5 кв. м., опис: група приміщень №11, 12 площею 5085,6 кв. м., частина приміщень з №1 по №VII площею 48,9 кв. м. за адресою 02039, м. Київ, вул. Братиславська, будинок №52» складає 9 961 000,00 грн, згідно висновку про вартість майна зі звіту про незалежну оцінку наданого суб`єктом оціночного діяльності ТОВ «СТОУН БРІДЖ».

До перевірки надано висновок про вартість майна від 25.06.2020, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «СТОУН БРІДЖ» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №925/19 від 28.11.2019), згідно якого: «Об`єкт нерухомого майна Нежитлові приміщення під літерою «А» (підвал) група нежитлових приміщень заг. пл. 5134,5 м. кв. повноцінно не експлуатується, потребує ремонту, частина площ залита водою, загальний стан незадовільний». Отже, станом на 25.06.2020 модернізація вказаного приміщення не проводилась.

Відповідач дійшов висновку, що при продажі об`єкта «Нежитлове приміщення під літерою «А» (підвал) група нежитлових приміщень №11, №12 заг. пл. 5134,5 м.кв.» не враховано вартість модернізації, а саме ремонтних робіт, які оформлено первинними документами від ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ», але включено до податкового кредиту за червень 2020 року. Отже, вищевказані ремонтні роботи за період з 01.06.2020 по 31.08.2020 не використовувались в господарській діяльності ТОВ «ВІН Б-52».

Аналізуючи вищенаведені доводи відповідача, суд враховує, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. При цьому лише наявність податкової інформації щодо контрагента не може бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій як таких.

Суд не заперечує можливість використання для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань податкової інформації, яка зберігається в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що передбачено статтею 74 ПК України. Пунктом 83.1 статті 83 ПК України також передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, у тому числі, податкова інформація.

Однак відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №805/5017/15-а, будь-яке автоматизоване співставлення чи дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу, не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань. Податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом, бо не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 27.02.2020 у справах №813/7081/14, №814/120/15, від 03.10.2019 у справі №813/4079/15, від 10.09.2019 у справі №814/2412/17, від 02.04.2020 у справі №160/93/19, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19 та ін. наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами. Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки під час складення такої аналітичної інформації будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, про що свідчить відсутність актів зустрічної звірки контрагентів позивача з відображенням в ньому окремих відомостей (постанова Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №826/16272/13-а).

У постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №803/2094/15, від 20.12.2018 у справі №815/4992/16 сформовано правовий висновок, що ЄРПН містить відомості щодо операцій з придбання та реалізації, які супроводжувались оформленням податкових накладних. Разом з тим, платник податків не позбавлений можливості придбавати той чи інший товар у постачальників, які не є платниками ПДВ, і в такому випадку відомості щодо господарських операцій в ЄРПН не відображаються. У будь-якому випадку, реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою, якою дозволяють їх умови. Перекладати на сторону договору обов`язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку.

Відповідач не надав суду доказів того, що саме виконання підрядних робіт ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» в адресу ТОВ «ВІН Б-52» відбувалося з будь-якими порушеннями чи встановлена неспроможність контрагента позивача здійснювати такі роботи.

Натомість, в матеріалах справи наявні первинні документи, які оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом та які складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Доводи контролюючого органу про відсутність у ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» необхідних матеріальних, технічних та трудових ресурсів для виконання робіт власними силами суд відхиляє, оскільки безпосередньо в акті перевірки вказано про наявність у даного товариства станом на ІІ квартал 2020 року 8 працюючих осіб. Крім того, суд враховує можливість залучення до робіт інших працівників на умовах договорів цивільно-правового характеру.

Також суд зазначає, що діяльність ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» не була перевірена шляхом проведення податкової перевірки такого платника, що в свою чергу свідчить про те, що у контролюючого органу відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази факту неможливості виконання будівельних робіт.

Поряд із тим суд зазначає, що факт реєстрації ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» податкових накладних з різних ір-адрес жодним чином не свідчить про нереальність здійснення господарських операцій із ТОВ «ВІН Б-52».

Посилання відповідача на лист ОВС ВОСА ПДВ УОРД ГУ ДФС у м. Києві від 16.10.2020 (а.с.146-147) щодо опитування ОСОБА_1 суд не бере до уваги, позаяк пояснення у даної особи були відібрані в ході відпрацювання ризиковості підприємства ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ», а не під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Також суд зауважує, що оцінка письмових доказів здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого в статті 74 КАС України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Сам факт отримання пояснень у посадової особи (працівника) суб`єкта господарської діяльності не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. Під час проведення господарських операцій платник податку може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності свого постачальника і реально отримати від нього товари (роботи/послуги), незважаючи на те, що контрагент можливо і має намір щодо порушення податкового законодавства.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 09.07.2020 у справі №826/9561/17, від 04.09.2020 у справі №1640/2783/18, від 25.09.2019 у справі №817/992/15.

Більше того, судом встановлено, що долучена ГУ ДПС у м. Києві до матеріалів справи копія пояснень від 15.10.2020, відібраних майором податкової міліції, не засвідчена підписом уповноваженої на вчинення таких дій особи та не містить відбитку печатки суб`єкта, що створив зазначений документ, дату засвідчення документа, відмітки про статус документа «копія», «згідно з оригіналом» та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка засвідчує відповідність копії оригіналу (а.с.147).

Відтак, вказані пояснення не можуть бути допустимими доказами фіктивного характеру здійснення господарської операції.

Суд також відхиляє висновок контролюючого органу про відсутність модернізації групи нежитлових приміщень №11, 12 станом на 25.06.2020 з посиланням на висновок про вартість майна від 25.06.2020, наданий суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «СТОУН БРІДЖ», згідно якого об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення під літерою «А» (підвал) група нежитлових приміщень заг. пл. 5134,5 м. кв. повноцінно не експлуатується, потребує ремонту, частина площ залита водою, загальний стан незадовільний.

Так, з актів приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в (а.с.55-64) слідує, що ТОВ «СІРІУС БІЛДІНГ» здійснювало демонтаж стінових перегородок, збір та погрузку будівельного сміття і його вивіз. Таким чином, враховуючи характер проведених робіт, фактично модернізація приміщень не здійснювалась, оскільки роботи носили характер підготовчих до наступної модернізації приміщень.

При вирішенні спору суд враховує, що доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкових зобов`язань.

Однак такі докази на порушення вимог частин першої, другої статті 77 КАС України податковим органом не надано, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано.

Оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення, тому суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 12.02.2021 №1 слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані зі сплатою судового збору, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн

Так, з матеріалів справи слідує, що 23.02.2021 між адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем та позивачем був укладений договір №126/21 про надання правової допомоги. Вказаним договором передбачено, що адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в адміністративній справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 12.02.2021 №1 (а.с.118-120).

Пунктом 3.1 передбачено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду). Розмір гонорару (винагороди) встановлюється в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень з розрахунку 2 000 (дві тисячі) гривень за одну годину роботи адвоката.

Відповідно до пункту 3.2, розмір гонорару складається зі: збору, перевірки, належного засвідчення копій письмових та електронних доказів по справі клієнта у кількості 5 годин загальної вартістю 10 000 грн; підготовки позовної заяви, подачі позовної заяви до адміністративного суду у кількості 5 годин загальної вартістю 10 000 грн; підготовки до підготовчого засідання та представництво інтересів Клієнта в одному підготовчому засіданні суду у кількості 2 години загальної вартістю 4 000 грн; підготовки до розгляду справи по суті та представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні з розгляду справи по суті у кількості 3 години загальної вартістю 6 000 грн

Згідно із платіжною інструкцією від 25.02.2021 №73 (а.с.117) позивач сплатив на користь адвоката 30 000,00 грн за надання послуг правової допомоги.

У постанові від 20.06.2023 у справі №280/5922/21 Верховний Суд зазначив, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач не навів жодних заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правову допомогу.

Разом з тим, враховуючи, що розгляд даної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, тому підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за підготовку до підготовчого засідання та представництво інтересів клієнта в одному підготовчому засіданні суду вартістю 4 000 грн, а також за підготовку до розгляду справи по суті та представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні з розгляду справи по суті вартістю 6 000 грн відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в загальному розмірі 29 796,78 грн, в тому числі судовий збір 9 796,78 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення від 23.02.2021 №172 (а.с.110), та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 20 000,00 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 12.02.2021 №1.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН Б-52» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати в сумі 29 796,78 грн (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто шість грн 78 коп).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН Б-52» (02139, місто Київ, вулиця Братиславська, 52, );

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій