Справа № 240/10953/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

28 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/10953/25

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Властранс" до Центрально-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Приватного підприємства "Властранс" до Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 21 березня 2025 року № ЦЗ-1/ЖИ/а-2 у розмірі 240 000 грн.

Ухвалою від 17 липня 2025 року суд відмовив у задоволенні заяви представника ПП "Властранс" адвоката Вірьовкіна О.І. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови від 21 березня 2025 року № ЦЗ-1/ЖИ/а-2 до вирішення цієї судової справи по суті.

Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника Приватного підприємства "Властранс" адвоката Ткачука В.В. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області зняти арешт, накладений постановою державного виконавця від 04 липня 2025 року у межах ВП № 78519494 на грошові кошти, що належать ПП "Властранс" на всіх його рахунках в банківських установах та зупинення стягнення на підставі виконавчого провадження № 78519494 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

14 серпня 2025 року через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника ПП "Властранс" адвоката Ткачука Володимира Васильовича про вжиття заходів забезпечення позову шляхом скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 09 липня 2025 року у межах виконавчого провадження № 78519494 в частині, що стосується майна: Тягач вантажний марки MAN, колір синій, номер шасі (VIN): НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить Приватному підприємству "Властранс".

Вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує необхідністю завершення угоди за договором купівлі-продажу від 24 червня 2025 року № 24/05/2025 та відновлення порушених прав ПП "Властранс" та третьої особи ТОВ "Дрова Карпатські", оскільки державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 78519494 винесено постанову від 09 липня 2025 року, якою накладено арешт на усе майно позивача, що унеможливлює виконання цього договору, - перереєстрацію транспортного засобу на покупця, та, своєю чергою, позбавляє позивача отримання доходу у сумі 30000 грн вартості проданого автомобіля .

(з 13 по 27 серпня 2025 року суддя Приходько О.Г. перебувала у відпустці).

Розглянувши подану заяву, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є інструментом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову при існуванні очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, як і попередньо поданими заявами, заявник обґрунтовує необхідністю застосування таких заходів тим, що 04 липня 2025 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваної у справі постанови. При цьому подання повторної заяви про забезпечення позову представник мотивує появою нових обставин, які підтверджують існування очевидної небезпеки заподіяння непоправної шкоди правам та інтересам позивача, й такою обставиною заявник вказує постанову про арешт майна боржника від 09 липня 2025 року у межах виконавчого провадження № 78519494, за якою накладено арешт на майно боржника (ПП "Властранс") у межах суми звернення стягнення з урахуванням суми виконавчого збору: 264300 грн.

Надаючи оцінку доводам заявника та наданим доказам суд, насамперед, звертає увагу на те, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В аспекті викладеного суд звертає увагу заявника, що ініційований захід не відповідає як критеріям співмірності, так і адекватності, оскільки вжиття заходів забезпечення позову шляхом, як зазначає представник, скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 09 липня 2025 року у межах виконавчого провадження № 78519494 в частині, що стосується майна: Тягач вантажний марки MAN, колір синій, номер шасі (VIN): НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , - не узгоджується та не відповідає ані предмету спору у цій справі, ані змісту та обсягу заявлених позовних вимог у цій справі. Суд звертає увагу заявника, що предмет спору у цій справі не охоплює оцінку дій державного виконавця щодо обґрунтованості накладення арешту на майно боржника, а виконання укладеної угоди позивачем так само не складає ані предмет розгляду, ані обставини, що складають предмет доказування у цій справі.

Суд акцентує, що забезпечення виконання угоди позивачем не може зумовлюватись та реалізовуватися шляхом вжиття заходів забезпечення позову у справі, предмет спору у якій не стосується виконання договірних зобов`язань позивача. З цих підстав обґрунтування ініційованого заходу забезпечення позову необхідністю завершення угоди за договором купівлі-продажу від 24 червня 2025 року № 24/05/2025 та відновлення порушених прав ПП "Властранс" та третьої особи ТОВ "Дрова Карпатські" не визнається належним, як і можливість отримання доходу за угодою щодо відчуження транспортного засобу не може зумовлюватись спрямуванням заходів забезпечення позову у адміністративній справі.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, який у постанові від 31 липня 2025 року у справі № 620/16979/24 зауважив на тому, що за змістом статті 150 КАС України вжиття заходів забезпечення позову покликане забезпечити ефективний захист прав саме позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому вжиття таких заходів не може бути обґрунтоване необхідністю захисту прав інших осіб, які до суду не звертались і вимоги щодо протиправності рішень відповідача не заявляли. В протилежному випадку, забезпечення позову в інтересах осіб, які не беруть участь у справі, суперечитиме природі заходів забезпечення саме того позову, який подано до суду.

Більше того, суд звертає увагу заявника, що заходи забезпечення позову чітко окреслено у частині першій статті 151 КАС України й "скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця" не визначено цієї нормою можливим заходом забезпечення адміністративного позову.

Суд повторно звертає увагу заявника, що за правилами частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Також, у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню (частина сьома статті 27 Закону України "Про виконавче провадження").

Визначення представником позивача "новими обставинами" підставою для забезпечення позову за повторно поданою заявою постанову державного виконавця про накладення арешту на майно боржника (у межах суми стягнення за оскаржуваною у цій справі постановою органу Держпраці), яка до того ж вже була винесена до вдруге поданої заяви про забезпечення позову у цій справі і такою обставиною у тій заяві, та у втретє поданій заяві про забезпечення позову заявником не розцінювалась, разом з тим, не утворює підстав у розумінні статті 150 КАС України для забезпечення позову у адміністративній справі, не охоплюється предметом спору у цій справі, як і відповідні дії державного виконавця не є предметом судового контролю цієї справи, а тому такі доводи не є належними.

Крім того, щодо посилання заявника на ускладнення виконання угоди щодо відчуження транспортного засобу та отримання прибутку від продажу без вжиття, як переконує заявник, запропонованих ним заходів забезпечення позову в аспекті впливу на господарську діяльність підприємства та ризик втрати контрагентів та шкоди діловій репутації, суд вкотре звертає увагу, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше. Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд вкотре звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є беззаперечними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 19 вересня 2024 року у справі № 440/3038/24, від 17 червня 2025 року у справі № 160/31913/24, від 19 червня 2025 року у справі № 260/976/25, які, в силу норми частини п`ятої статті 242 КАС України, суд зобов`язаний враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин та на які повторно звертає увагу заявника.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 152, 154, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника Приватного підприємства "Властранс" адвоката Ткачука Володимира Васильовича про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 28 серпня 2025 року.

Суддя О.Г. Приходько