Справа № 440/10644/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Ясиновського І.Г.,
секретаря судового засідання Лазірської Ж.Е.,
представника позивача Магди В.А.,
представника відповідача Ринденко М.С.,
19 серпня 2025 року через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу разом з доказами направлення відповідачу.
Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Так, рішенням суду від 19 червня 2024 року, крім іншого, зазначено, що на виконання умови, передбаченої ч. 7 ст. 139 КАСУ, позивачем у позовній заяві заявлено, що надасть докази, що підтверджують розмір витрат на правничу допомогу адвоката протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відтак, на даній стадії судового процесу у суду були відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат на правничу допомогу.
Частинами 1-3 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи, що рішення у даній справі ухвалювалось у судовому засіданні, судом постановлено ухвалу від 20 серпня 2025 року про призначення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення до розгляду у судовому засіданні.
22 серпня 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про зменшення витрати на правничу допомогу /а.с. 179-181, т.43/.
У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу та стягненні таких витрат у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні наполягала на раніше поданому клопотанні про зменшення витрати на правничу допомогу.
Надаючи оцінку заяві представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.
На підтвердження розміру витрат Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «ВОКС ЛЕГУМ» надано копію договору про надання професійної правничої допомоги №02/02-1 від 02.02.2024; копію замовлення на надання професійної правничої допомоги № 2 від 22.08.2024; копія протоколу погодження договірної ціни № 2 від 22.08.2024; копія акту № 2 від 14.08.2025 наданих послуг по договору про надання професійної правничої допомоги №02/02-1 від 02.02.2024.
Так, відповідно до акту №2 від 14.08.2025 наданих послуг по Договору про надання професійної правничої допомоги №02/02-1 від 02.02.2024 Виконавець (Адвокатське об`єднання «Юридична фірма «ВОКС ЛЕГУМ») надав, а Клієнт (ТОВ "ПИРЯТИНСЬКИЙ ДЕЛІКАТЕС") прийняв наступні послуги (професійну правничу допомогу) відповідно до умов Договору та Замовлення на надання професійної правничої допомоги №2:
Оцінюючи надані представником позивача документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, суд враховує, що цей спір виник у справі значної складності та характеризується наявністю виключної правової проблеми.
Обсяг наданий разом з позовною заявою доказів є значним, зокрема у справі станом на час прийняття рішення було 43 томи справи, та свідчить про вжиття дій представником позивача щодо їх збирання.
Стосовно покликань представника відповідача, що позов ідентичний запереченням на акт, незважаючи на той факт, що в подальшому позивачем уточнено позовні вимоги і зменшено їх, то суд зазначає наступне.
Варто наголосити, що згідно з частиною першою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви, зокрема, до закінчення підготовчого засідання.
Водночас, зазначення у позові аргументів стосовно обставин, що в подальшому позивачем не оскаржувались, може свідчити про неналежність саме в заявленому обсязі понесених ним судових витрат саме на правничу допомогу та надання відповідного обсягу послуг адвокатом, зокрема в частині підготовки позовної заяви, оскільки підготовка частини позовної заяви, зокрема обґрунтування в тій частині оскаржених рішень від якою потім позивач відмовився, дійсно не є частиною необхідних витрат на правничу допомогу, яка вже не є пов`язаною із розглядом справи.
Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження із проведенням значної кількості судових засідань за участі представника позивача безпосередньо в залі судового засідання всіх судових засідань, які вказані у відповідному Акті.
Враховуючи наведені вище фактичні обставини цієї справи суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 134, 139, 143, 252, 295 КАС України, -
П О С Т А Н О В И В:
В іншій частині заяву залишити без задоволення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено 27 серпня 2025 року.
Суддя І.Г. Ясиновський