Справа № 520/16976/25
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

27 серпня 2025 року Справа № 520/16976/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, буд. 315-А,м. Харків,61033, ) про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 23.05.2025 №77 про застосування до працівника УПП в Харківській області дисциплінарного стягнення.

Ухвалою суду від 04.07.2025 року адміністративну справу за вищевказаним позовом прийнято до розгляду, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача через функціонал "Електронний суд" подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строків звернення до суду. Вказана заява мотивована тим, що позовну заяву представником позивача подано до підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 27.06.2025, в той час як ознайомлення позивача з наказом УПП в Харківській області ДПП «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 23.05.2025 № 77 відбулось 08.06.2025, що засвідчив позивач власним підписом

Абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Тобто законодавець пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення, у вигляді догани, та обчислення строку на таке оскарження - з моменту ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи наявні матеріли справи встановлений законодавцем 15-денний строк на оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту закінчується 23.06.2025. Представник відповідача зауважує, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП в Харківській області ДПП лише 27.06.2025, то позивачем порушено 15-денний строк звернення до суду, унормований Дисциплінарним статутом. Заява про поновлення процесуального строку від позивача та представника позивача до суду не надходила.

Представник позивача через функціонал "Електронний суд" подав заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду із даним позов, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, з посиланням на те, що 27.05.2025 позивач дізнався, що до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Оскільки його не було ознайомлено ані з матеріалами службового розслідування, ані з відповідним наказом, цього ж дня позивач подав на ім`я начальника УПП в Харківській області рапорт з проханням надати зазначені матеріали та їх копії для ознайомлення. На виконання рапорту від 27.05.2025 відповідачем 02.06.2025 надано позивачу копії матеріалів службового розслідування. Однак надані копії документів були у вкрай незадовільній якості: містили прогалини в тексті, були нечіткими, блідими, а подекуди практично нечитабельними. Крім того, вони не містили копії наказу від 23.05.2025 №77.

З огляду на те, що можливість зробити фотокопію наказу позивачу так і не була надана, як і сама копія наказу №77 від 23.05.2025, а надані копії матеріалів службового розслідування були неналежної якості, що фактично унеможливлювало ознайомлення з їх змістом та роботу з ними (матеріали містили текстові прогалини, нечіткі фрагменти, були блідими та нечитабельними), з метою захисту своїх прав 12.06.2025 позивач уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Токаренко Х.О.

З метою отримання матеріалів службового розслідування належної якості та копії наказу про застосування дисциплінарного стягнення до позивача, 13.06.2025 адвокатом Токаренко Х.О., яка діє в інтересах Позивача, було направлено адвокатський запит до Управління патрульної поліції в Харківській області.

17.06.2025 Управлінням патрульної поліції в Харківській області листом №340аз41/14/01-2025 повідомлено про прийняття рішення щодо продовження строку розгляду адвокатського запиту до двадцяти робочих днів. Оскільки надання матеріалів службового розслідування у якості яка унеможливлювала роботу з ними та відсутність наказу від 23.05.2025 №77 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани фактично позбавила його можливості повноцінно реалізувати своє право на захист, у тому числі - належним чином оскаржити зазначене дисциплінарне стягнення, 17.06.2025 ним було подано рапорт на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Харківській області з проханням надати копію вказаного наказу. У зв`язку з тим, що станом на 24.06.2025 ані копія наказу від 23.05.2025 № 77, ані можливість ознайомитися з ним та зробити його фотокопію Позивачу надані не були, 25.06.2025 адвокатом Токаренко Х.О. на адресу Управління патрульної поліції в Харківській області було направлено адвокатський запит № 3/1206/2025 щодо надання копії відповідного наказу. Лише 26.06.2025 на електронну пошту позивача надійшов лист УПП в Харківській області від 26.06.2025 №7494/41/14/01-2025, до якого було додано скановану копію наказу від 23.05.2025 №77 про застосування до працівника УПП в Харківській області дисциплінарного стягнення з відміткою про ознайомлення. Після отримання копії наказу від 23.05.2025 №77 у Позивача виникла можливість викласти свою позицію в позовній заяві на обставини, які послугували притягненню його до дисциплінарної відповідальності та надати копію наказу адвокату для ознайомлення зі змістом вказаних рішень суб`єкта владних повноважень, здійснення їх правового аналізу та формування аргументованої правової позиції у межах підготовки та подання позовної заяви. Копію наказу №77 від 23.05.2025 представник позивача отримала лише 30.06.2025 разом із відповіддю на адвокатський запит від 25.06.2025 №3/1206/2025, що підтверджується листом позивача від 30.06.2025 №362аз/41/14/01-2025. На думку позивача, тривале ненадання йому та його представнику копії наказу від 23.05.2025 №77, а також надання матеріалів службового розслідування в якості, що фактично унеможливило ознайомлення з їх змістом, а враховуючи необхідність узгодження правової позиції захисту з метою ефективного оскарження рішень суб`єкта владних повноважень адвокату Токаренко Х.О. вказує на наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з чим представник позивача просить суд поновити строк звернення до суду із даним позовом.

У період з 04.08.2025 по 19.08.2025 включно суддя Мороко А.С. перебувала у відпустці.

Надаючи оцінку обставинам дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом у розрізі аргументів представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В той же час, положеннями ч.ч. 1 та 2 ст.233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Суд зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Так, Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Офіційне тлумачення положенням вказаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9-рп/2013, з огляду на позицію та правові висновки якого щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22.

ття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При визначенні поважності причин пропуску строку звернення до суду слід виходити з правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 31.05.2023р. у справі № 160/9356/22, згідно якої поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Також Верховний Суд зазначив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

При наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту НП України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту НП України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також Верховний Суд зазначив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Верховним Судом у справі № 120/7567/22 від 08.02.2023р. констатовано, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.05.2025 позивач звернувся до УПП в Харківській області з рапортом з проханням надати для ознайомлення матеріали службового розслідування та спірний наказ № 77 від 23.05.2025 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

08.06.2025 позивач ознайомився зі змістом спірного наказу № 77 від 23.05.2025, що підтверджується особистим підписом позивача на сторінці другій наказу.

13.06.2025 адвокатом Токаренко Х.О., яка діє в інтересах позивача, направлено адвокатський запит до Управління патрульної поліції в Харківській області.

17.06.2025 Управлінням патрульної поліції в Харківській області листом №340аз41/14/01-2025 повідомлено про прийняття рішення щодо продовження строку розгляду адвокатського запиту до двадцяти робочих днів.

17.06.2025 позивачем також сформовано на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Харківській області рапорт з проханням надати копію наказу № 77 від 23.05.2025.

25.06.2025 адвокатом Токаренко Х.О. на адресу Управління патрульної поліції в Харківській області направлено адвокатський запит № 3/1206/2025 щодо надання копії відповідного наказу.

26.06.2025 на електронну пошту позивача надійшов лист УПП в Харківській області від 26.06.2025 №7494/41/14/01-2025, до якого додано скановану копію наказу від 23.05.2025 №77 про застосування до працівника УПП в Харківській області дисциплінарного стягнення з відміткою про ознайомлення.

Із даним адміністративним позовом представник позивача звернулась до суду через функціонал "Електронний суд" 27.06.2025.

Таким чином, враховуючи повідомлені представником позивача обставини тривалого процесу отримання матеріалів службового розслідування та копії спірного наказу, після чого позивачем відразу реалізовано його на звернення до суду, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачкою строків звернення до суду, які підлягають поновленню.

Відтак, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 229, 248, 256, 257-261, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду у справі № 520/16976/25.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду по справі № 520/16976/25.

У задоволенні заяви представника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі № 520/16976/25- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.С.Мороко