Справа № 380/929/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 рокусправа № 380/929/25
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якій просить:

- визнати протиправними бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у нерозгляді рапортів ОСОБА_1 про звільнення з військової служби (за сімейними обставинами, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює постійний догляд за дружиною (з інвалідністю 3 групи з відсутністю органу або його функцій) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_4 , яка згідно Довідки ЛКК № 1323 потребує стороннього догляду являється особою з інвалідністю 3 група (інвалід з дитинства повна глухота, відсутній парний орган або його функція, відсутня повністю функція слуху на парний орган один (одне вухо), відсутні інші особи які можуть здійснювати такий догляд, враховуючи наявність в позивача дитини, батька з інвалідністю, та стан здоров`я позивача), рапорти про відпустку, про переведення, та про відпустки за сімейними обставинами, з метою постійного догляду за дружиною та батьком з інвалідністю, та враховуючи наявність малолітньої дитини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 належно розглянути рапорти та погодити рапорти ОСОБА_1 про звільнення з військової служби (за сімейними обставинами, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює постійний догляд за дружиною (з інвалідністю 3 групи з відсутністю органу або його функцій) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_4 , яка згідно Довідки ЛКК № 1323 потребує стороннього догляду являється особою з інвалідністю 3 група (інвалід з дитинства повна глухота, відсутній парний орган або його функція, відсутня повністю функція слуху на парний орган один (одне вухо), відсутні інші особи які можуть здійснювати такий догляд, враховуючи наявність в позивача дитини, батька з інвалідністю, та стан здоров`я позивача), рапорти про відпустку, про переведення, та про відпустки за сімейними обставинами, з метою постійного догляду за дружиною та батьком з інвалідністю, та враховуючи наявність малолітньої дитини по суті на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Повідомляє, що звертався до відповідача з цілим рядом рапортів щодо звільнення з військової служби, щодо переведення, що відпустки, проте не отримав чіткої та обґрунтованої відповіді, не було ні погодження рапортів, ні обґрунтованої відмови.

У відповіді від 07.01.2025 №105/20 на адвокатський запит проінформовано, що відповідачем було відмовлено позивачу у задоволенні рапорту на звільнення, проте доданих обґрунтувань не було наведено.

Вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідача, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 27.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву, у яких проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований зокрема тим, що на адресу Військової частини НОМЕР_1 надходив лише один рапорт від позивача, в якому було звернення виключно з приводу звільнення з військової служби, та ніяких інших рапортів, про які зазначає позивач не було.

Повідомляє, що рапорт про звільнення з військової служби був поданий з порушенням порядку звернення, а саме відсутнє погодження у безпосередніх командирів по підпорядкуванню. Не зважаючи на це, у встановлений законодавством строк ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 була надана відповідь на рапорт ОСОБА_1 та надіслана на адресу позивача, що підтверджується фіскальним чеком №35 від 07.01.2025.

Враховуючи вищенаведене, просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 21.05.2025 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 копії рапорту позивача, який подавався до відповідача, документів долучених до нього, а також відповіді Військової частини НОМЕР_1 із фіскальним чеком №35 від 07.01.2025 про підтвердження її надсилання ОСОБА_1 .

22.07.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову та пришвидшення розгляду справи, у якій просив заборонити відповідачу Військовій частині НОМЕР_1 та іншим військовим частинам вчиняти будь-які дій, пов`язані з передислокацією, та переміщення в зону бойових дій позивача ОСОБА_1 на військовій службі до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі. Повідомляв, що щодо позивача неодноразово вчинялися спроби відповідача відрядити (направити) його в зону проведення бойових дій.

Ухвалою суду від 23.07.2025 у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

24.07.2025 від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, у яких повідомляє, що із 08:30 год. 28.01.2025 солдат ОСОБА_3 вважався таким, що відсутній на службі у Військовій частині НОМЕР_1 без поважних причин. 05.03.2025 ТУ ДБР розташованого у місті Львові було відкрито кримінальне провадження № 0000872 відносно солдата ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по факту самовільного залишення військової служби та відсутності на військовій службі з 28.01.2025 в умовах воєнного стану.

У відповідності до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.04.2025 № 72 солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення. 12.07.2025 на адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшла телеграма із Військової частини НОМЕР_5 , з інформуванням про те, що до в/ч НОМЕР_6 повернувся із СЗЧ для проходження військової служби солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому поновлено військову службу (дію контракту) з 11.07.2025. А також із проханням щодо виключення даного військовослужбовця зі списків Військової частини НОМЕР_1 із подальшим направлення всіх документі до в/ч НОМЕР_5 .

Згідно витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 11.07.2025 № 197 солдата ОСОБА_1 призначено на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу в/ч НОМЕР_5 в/ч НОМЕР_7 , з 11.07.2025 вважається таким, що справи та посаду прийняв (додається).

Враховуючи те, що позивач виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу в/ч НОМЕР_5 в/ч НОМЕР_7 , а також те, що командир Військової частини НОМЕР_1 має повноваження приймати кадрові рішення лише щодо особового складу, який належить до штату Військової частини НОМЕР_1 , просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОК « ІНФОРМАЦІЯ_5 », оперативного об`єднання Сухопутних військ Збройних Сил України у західній частині України на території 8 областей, ІНФОРМАЦІЯ_6 з рапортом від 20.12.2024 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з здійсненням постійного догляду за дружиною з інвалідністю 3 групи, у якої відсутній парний орган чи його функція (відсутня повністю функція слуху на одне вухо), згідно з пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За результатами розгляду вказаного рапорту листом №105/21 від 07.01.2025 відповідач відмовив у задоволенні такого, посилаючись на те, що додані до рапорту документи не завірені, нечитабельні та нерозбірливі, відповідно немає можливості встановити яке саме захворювання у дружини позивача та який діагноз МСЕК. Додатково повідомив про те, що відсутність лише функції парного органу не свідчить про його відсутність в цілому. Крім того вказав, що позивач не погодив вказаний рапорт у безпосередніх командирів по підпорядкуванню.

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо нерозгляду рапортів про звільнення з військової служби, про відпустку, про переведення, з метою постійного догляду за дружиною та батьком з інвалідністю, та враховуючи наявність малолітньої дитини, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку вказаним спірним правовідносинам, суд застосовує наступні правові норми.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Згідно з п. 3 Указу встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». У зв`язку з веденням воєнного стану також прийнято рішення щодо проведення загальної мобілізації в Україні.

Отже, у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє на момент винесення даного рішення.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частин першої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У частині першій статті 2 Закону №2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону України №2232-ХІІ).

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі -Положення № 1153/2008).

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Положення № 1153/2008 право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 233 Положення № 1153/2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Статтею 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, передбачено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Пунктом 31 Статуту передбачено, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення №1153/2008 визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 (далі Інструкція №170).

Відповідно до пункту 12.1 розділу XII цієї Інструкції, звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення №1153/2008.

За змістом пункту 225 Положення №1153/2008, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Відповідно до пункту 12.11 Інструкції №170 перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у Додатку 19 до Інструкції.

Додатком 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.

Зокрема передбачено, що при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначено пунктом 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у разі необхідності здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів:

копія свідоцтва про шлюб;

один із документів, що підтверджує інвалідність дружини (чоловіка): довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, визначеною МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

документ, що підтверджує наявність у дружини (чоловіка) захворювання та/або причину інвалідності.

Таким чином, законодавцем визначено вичерпний перелік документів, які підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин для звільнення з військової служби у період військового стану.

Механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту визначено Порядком організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531 (далі Порядок №531).

Згідно з п. 2 Розділу І Порядку №531 з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, до наступного прямого командира (начальника).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку №531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах.

Згідно з п.п. 1-4 Розділу ІІІ Порядку №531

У паперовому рапорті військовослужбовець вказує:

найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт;

заголовок «Рапорт»;

суть порушеного питання;

перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби);

найменування займаної посади;

військове звання, власне ім`я та прізвище;

дату;

особистий підпис.

Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.

Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що звільнення військовослужбовців з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини, здійснюється військовослужбовцем, який не висловив бажання продовжувати військову службу, шляхом подання рапорту та документів, які підтверджують підстави для звільнення, а розгляд рапорту військовослужбовця про звільнення зі служби повинен відбуватися за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, уточнення даних про проходження особою військової служби, документальне підтвердження періодів служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проведення розрахунку вислуги років військової служби.

При цьому, подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування безпосередньому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до прямого керівника, командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті, зокрема, питання звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів. Рапорт має дійти до останньої ланки з клопотаннями безпосередніх (прямих) командирів (начальників) або з обґрунтуванням їх відсутності.

Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі.

Пунктом 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального Штабу Збройних Сил України від 31 січня 2024 року № 40, визначено, що у Збройних Силах України створюються такі види документів: наказ, директива, розпорядження, бойовий наказ, бойове розпорядження, окреме доручення (доручення), рішення, протокол, положення, постанова, інструкція, історичний формуляр, формуляр, правила, план, звіт, доповідь, донесення, доручення, акт, звуко- та відеозаписи, програма, алгоритм, рапорт, заява, телеграма, телефонограма, факсограма, службовий лист, довідка, методичні рекомендації, доповідна та пояснювальна записки, протокол, припис, посвідчення про відрядження, відпускний квиток, графік відпусток, обхідний лист та інші документи, розроблені в установленому порядку.

Рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ (пункт 3.11.6. Інструкції).

Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2025 року у справі № 280/7446/24 вказував на те, що за результатами розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на його звільнення з військової служби, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту (заяви).

Розглянутим вважається рапорт, по якому прийнято рішення та це рішення (відповідь) доведена до військовослужбовця належним чином.

Праву військовослужбовця на звернення до безпосереднього командира для вирішення питання службового чи особистого характеру кореспондує обов`язок військового командира відреагувати на поданий рапорт.

Наслідком написання рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про його звільнення чи відмова у задоволенні рапорту.

Так, з матеріалів справи судом вище встановлено, що позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОК « ІНФОРМАЦІЯ_5 », оперативного об`єднання Сухопутних військ Збройних Сил України у західній частині України на території 8 областей, ІНФОРМАЦІЯ_6 з рапортом від 20.12.2024 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з здійсненням постійного догляду за дружиною з інвалідністю 3 групи, у якої відсутній парний орган чи його функція (відсутня повністю функція слуху на одне вухо), згідно з пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що вказаний рапорт про звільнення з військової служби був поданий не по команді, з порушенням порядку звернення, адже, відсутнє погодження у безпосередніх командирів по підпорядкуванню. Більше того, у вказаному рапорті відсутнє найменування посади командира (начальника), якому адресується такий рапорт, а також військове звання позивача.

Попри вказане, за результатами розгляду по суті вказаного рапорту листом №105/21 від 07.01.2025 відповідач відмовив у задоволенні такого, посилаючись на те, що додані до рапорту документи не завірені, нечитабельні та нерозбірливі, відповідно немає можливості встановити яке саме захворювання у дружини позивача та який діагноз МСЕК. Додатково повідомив про те, що відсутність лише функції парного органу не свідчить про його відсутність в цілому. Крім того вказав, що позивач не погодив вказаний рапорт у безпосередніх командирів по підпорядкуванню.

Відповідне рішення, оформлене листом №105/21 від 07.01.2025, було надіслано позивачу 07.01.2025 на його адресу засобами поштового зв`язку, що підтверджується квитанцією про надсилання рекомендованого листа та копією конверта, який 13.03.2025 повернувся з відміткою пошти «адресат відсутні за вказаною адресою».

Такими чином, судом встановлено, що за результатами розгляду рапорту позивача від 20.12.2024, відповідачем у встановлений строк прийнято рішення, яким відмовлено у його задоволенні та це рішення доведено до військовослужбовця належним чином.

При цьому, таке рішення не є предметом оскарження у даній судовій справі, а тому суд не надає йому оцінки.

За встановлених обставин, у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у нерозгляді рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Крім того, у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у нерозгляді рапортів про відпустку, про переведення, та про відпустки за сімейними обставинами з метою постійного догляду за дружиною та батьком з інвалідністю, та враховуючи наявність малолітньої дитини, адже позивачем не надано до суду жодних доказів того, що останній звертався до відповідача з такими рапортами. В матеріалах справи наявна лише копія рапорту на звільнення з військової служби.

Як стверджує відповідач у відзиві на позовну заяву, на адресу Військової частини НОМЕР_1 надходив лише один рапорт від позивача, в якому було звернення виключно з приводу звільнення з військової служби, та який розглянутий у встановленому порядку, ніяких інших рапортів, про які зазначає позивач не було. Водночас, вказані аргументи позивач жодним чином не спростовує.

Як наслідок, позовні вимоги в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 належно розглянути рапорти та погодити рапорти ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, про відпустку, про переведення, з метою постійного догляду за дружиною та батьком з інвалідністю, та враховуючи наявність малолітньої дитини по суті на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», задоволенню не підлягають як похідні.

Більше того, судом, з наданих відповідачем матеріалів встановлено, що з 08:30 год. 28.01.2025 солдат ОСОБА_3 вважався таким, що відсутній на службі у Військовій частині НОМЕР_1 без поважних причин.

05.03.2025 ТУ ДБР розташованого у місті Львові було відкрито кримінальне провадження № 0000872 відносно солдата ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по факту самовільного залишення військової служби та відсутності на військовій службі з 28.01.2025 в умовах воєнного стану.

У відповідності до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.04.2025 № 72 солдата ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

12.07.2025 на адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшла телеграма із Військової частини НОМЕР_5 , з інформуванням про те, що до в/ч НОМЕР_6 повернувся із СЗЧ для проходження військової служби солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому поновлено військову службу (дію контракту) з 11.07.2025. А також із проханням щодо виключення даного військовослужбовця зі списків Військової частини НОМЕР_1 із подальшим направлення всіх документі до в/ч НОМЕР_5 .

Згідно витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 11.07.2025 №197 солдата ОСОБА_1 призначено на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу в/ч НОМЕР_5 в/ч НОМЕР_7 , з 11.07.2025 вважається таким, що справи та посаду прийняв.

Таким чином, на даний час ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_5 в/ч НОМЕР_7 . Відтак, командир Військової частини НОМЕР_1 не вправі приймати стосовно позивача будь-яких кадрових рішень, зокрема вирішувати питання про надання останньому відпустки, переведення, чи звільнення з військової служби.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідачі діяли у межах повноважень, на підставі та у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову як необґрунтованого та у задоволенні якого слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна