Справа № 640/27934/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Справа№640/27934/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської Кароліни Сергіївни (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ), третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4, ) про визнання протиправним та скасування пункту наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулась до окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування пункту наказу та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 06.08.2021 року № 2803/5 «Про задоволення скарги», яким заблоковано доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Меженській Кароліні Сергіївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

В обґрунтування позову, позивач зазначила, що наказом Міністерства юстиції України від 06.08.2021 року № 2803/5 «Про задоволення скарги» задоволено часткового скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення від 06.02.2020 року № 51005527, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною, тимчасово блоковано останній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три місяц).

Отже, позивач вважає, що вказаний наказ прийнято з порушенням вимог ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі № 640/27934/21 за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської Кароліни Сергіївни до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування пункту наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу № 640/27934/21 передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 року зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Тарасенку І.М.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року, суддя Тарасенко І.М. прийняв справу № 640/27934/21 до свого провадження, та призначив її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Міністерства юстиції України надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне.

Розглянувши скаргу ОСОБА_2 , зареєстровану в Міністерстві юстиції України 07.04.2021 року за № К-11048 (далі - скарга), на рішення від 06.02.2020 року № 51005527 (далі оскаржуване рішення 1), прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною (далі приватний нотаріус Меженська К.С.), від 17.03.2021 року № 57134865 (далі оскаржуване рішення 2) прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Євгенією Анатоліївною (далі приватний нотаріус Якушева Є.А.) щодо державної реєстрації права власності на гараж (машиномісце) № НОМЕР_1 підвал І рівня в літ. А, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі гараж № НОМЕР_1 ), з вимогою притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного нотаріуса ОСОБА_1 . Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції України (далі - Колегія) дійшла наступного висновку.

Відповідно до відомостей Державного реєстру прав, скаржник є власником гаражу № 220. Скаржник зазначає, що площу сусіднього гаражу № НОМЕР_1 було незаконно збільшено за рахунок місць загального користування будинку, що порушує права скаржника як власника сусіднього гаража, а також як співвласника даного багатоквартирного будинку, оскільки було привласнено частину проходів, що є місцями загального користування.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав, на підставі оскаржуваного рішення 1 приватним нотаріусом Меженською К.С. збільшено площу гаражу № 221 з 17,4 кв.м. на 60,8 кв.м. на підставі технічного паспорту від 31.01.2020 року, виданого ФОП « ОСОБА_3 » та довідки від 31.01.2020 року виданої ФОП « ОСОБА_3 ». Колегією встановлено, що приватний нотаріус Меженська К.С. здійснила державну реєстрацію збільшення площі гаражу № 221 належним чином не перевіривши документи на їх відповідність законодавству.

Відповідно до вимог чинного законодавства, у разі продажу/оренди/надання в користування будь-якого спільного майна об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) необхідне відкрите голосування членів ОСББ на загальних зборах, проте щодо гаражу № 221 таких зборів не проводилося, члени ОСББ не погоджували передачу вказаного майна ОСОБА_4 , що підтвердив скаржник, який є членом ОСББ. Документи, що спростовували це нотаріусу не подавалися, також вони не були надані учасниками розгляду скарги.

Таким чином, Колегією встановлено, що приватним нотаріусом Меженською К.С. прийнято оскаржуване рішення 1 за відсутності документів що б підтверджували підстави для набуття права власності на гараж № НОМЕР_1 загальною площею 60,8 кв.м.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення, зокрема, про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Відтак, представник відповідача зазначає, що оскаржуване рішення 1 прийняте приватним нотаріусом Меженською К.С. з порушенням статей 10, 18, 23, 24 Закону та підлягає скасуванню.

Відтак встановлення факту прийняття приватним нотаріусом Меженською К.С. неправомірного рішення, з урахуванням його характеру та наслідків, яке фактично призвело до порушення права власності (користування, тощо) скаржника і є підставою для застосування відповідного заходу реагування у вигляді блокування доступу до Державного реєстру прав приватному нотаріусу Меженській К.С. строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до частини третьої статті 26, підпунктів «а», «г» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону№ 1952-ІV та Порядку № 1128, Наказом Міністерства юстиції України від 06.08.2021 року № 2803/5 на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 01.07.2021 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.04.2021 року за № К-11048, задоволено частково, а саме: 1) скасовано рішення від 06.02.2020 року № 51005527, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною; 2) тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Меженській Кароліні Сергіївні строком на 3 (три) місяці. В іншій частині вимог відмовлено.

Виконання пункту 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству. Виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Таким чином, представник відповідача вважає, що Наказ Міністерства юстиції України від 06.08.2021 року № 2803/5 винесений на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, а отже позовні вимоги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської Кароліни Сергіївни є такими що не можуть бути задоволені.

Крім того, представником відповідача із посиланням на дискреційні повноваженні, зазначено, що не можна зобов`язати Мін`юст вчинити дії, які не передбачені чинними законодавством і які суб`єкт владних повноважень не порушував, в іншому ж випадку суд підмінить собою орган виконавчої влади, що суперечить конституційному принципу розподілу влади на законодавчу, виконавчу та судову.

Представник Державне підприємство «Національні інформаційні системи», був повідомлений про розгляду справи судом засобами електронної пошти, свої правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Відповідач - Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції.

Розглянувши скаргу ОСОБА_2 (далі- скаржник, ОСОБА_2 ), зареєстровану в Міністерстві юстиції України 07.04.2021 року за № К-11048 (далі - скарга), на рішення від 06.02.2020 року № 51005527 (далі оскаржуване рішення 1), прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною (далі приватний нотаріус Меженська К.С.), від 17.03.2021 року № 57134865 (далі оскаржуване рішення 2) прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Євгенією Анатоліївною (далі приватний нотаріус Якушева Є.А.) щодо державної реєстрації права власності на гараж (машиномісце) № НОМЕР_1 підвал І рівня в літ. А, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі гараж № НОМЕР_1 ), з вимогою притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного нотаріуса ОСОБА_1 . Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції України (далі - Колегія) дійшла наступного висновку.

Відповідно до відомостей Державного реєстру прав, скаржник є власником гаражу № 220. Скаржник зазначає, що площу сусіднього гаражу № НОМЕР_1 було незаконно збільшено за рахунок місць загального користування будинку, що порушує права скаржника як власника сусіднього гаража, а також як співвласника даного багатоквартирного будинку, оскільки було привласнено частину проходів, що є місцями загального користування.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав, на підставі оскаржуваного рішення 1 приватним нотаріусом Меженською К.С. збільшено площу гаражу № 221 з 17,4 кв.м. на 60,8 кв.м. на підставі технічного паспорту від 31.01.2020 року, виданого ФОП « ОСОБА_3 » та довідки від 31.01.2020 року виданої ФОП « ОСОБА_3 ».

Колегією встановлено, що приватний нотаріус Меженська К.С. здійснила державну реєстрацію збільшення площі гаражу № 221 належним чином не перевіривши документи на їх відповідність законодавству.

Приватного нотаріуса Меженську К.С. було повідомлено про час та місце засідання Колегії належним чином в тому числі шляхом оприлюднення відповідного оголошення на офіційному сайті Міністерства юстиції України, а також складено телефонограму на підтвердження факту повідомлення засобами електронного зв`язку.

На підставі оскаржуваного рішення 2 приватним нотаріусом Якушевою Є.А. зареєстровано перехід права власності на гараж № НОМЕР_1 від Убийконя К.Ю. до ОСОБА_5 на підставі посвідченого нею договору купівлі-продажу машиномісця від 17.03.2021 року за реєстровим № 185, щодо якого відсутні відомості про визнання його недійсним у судовому порядку, або ж, що нотаріальна дія скасована.

Відповідно до частини третьої статті 26, підпунктів «а», «г» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону № 1952-ІV та Порядку № 1128, Наказом Міністерства юстиції України від 06.08.2021 року № 2803/5 на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 01.07.2021 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.04.2021 року за № К-11048, задоволено частково, а саме: скасовано рішення від 06.02.2020 року № 51005527, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною; тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Меженській Кароліні Сергіївні строком на 3 (три) місяці. В іншій частині вимог відмовлено. Виконання пункту 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству. Виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Отже, Наказом Міністерства юстиції України від 06.08.2021 року № 2803/5 «Про задоволення скарги» задоволено частково скаргу ОСОБА_2 , скасовона рішення від 06.02.2020 року № 51005527, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною, тимчасово заблоковано останній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Позивач вважаючи зазначений Наказ Міністерства юстиції України протиправним, звернувся до суду із даним позовом.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус є державним реєстратором.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав визначено статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, частиною першою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до МЮУ, його територіальних органів або до суду.

Міністерство Юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (пункт 1 частини другої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з частиною шостою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги МЮУ та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

У рішенні МЮУ чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Відповідно до частини дев`ятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів МЮУ визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються МЮУ або відповідним територіальним органом.

Положеннями пункту 3 Порядку № 1128 визначено, що розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

За змістом пункту 9 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час і місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті МЮУ; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги) (пункт 10 Порядку № 1128).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду. У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, вони подають комісії засвідчену копію відповідного рішення суду.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку, що під час прийняття рішення за результатами розгляду ОСОБА_2 на дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. Міністерство юстиції України повинно прийняти мотивоване рішення у формі наказу.

Наказ Міністерства юстиції України від 06.08.2021 року № 2803/5 не містить жодного обґрунтування підстав його прийняття та мотивів застосування санкцій до приватного нотаріуса Меженської К.С. шляхом тимчасового блокування доступу до Державного реєстру строком на 3 (три) місяці. У наказі від 06.08.2021 року № 2803/5 Міністерство юстиції України лише зазначило, що підстави його прийняття є висновок центральної Колегії від 01.07.2021 року.

Суд вважає за необхідним зазначити, що у висновку Комісії та наказі МЮУ, не вказано підстави та обґрунтування застосування міри покарання до позивача у вигляді блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме на 3 (три) місяці.

Отже, як вбачається зі спірного наказу від 06.08.2021 року № 2803/5, він не містить будь-яких мотивів чи обґрунтувань блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме на три місяці. У вказаному наказі наявне лише посилання на висновок центральної Колегії від 01.07.2021 року за результатами розгляду скарги але і вказаному висновку, окрім пропозиції тимчасового блокування доступу приватного нотаріуса ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутнє обґрунтування тому, чому таке блокування має бути застосовано строком на три місяці.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Як зазначено у параграфі 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» «…Суд підкреслює особливу важливість принципу «добросовісної влади». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належній і якомога послідовні ший спосіб…». Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок… і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси… Принцип «добросовісної влади» як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення «Москаль проти Польщі»)… Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення «Лелас проти Хорватії»). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються…»

Між тим, щодо наявності чи відсутності порушеного права позивача оскаржуваним наказом суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається із спірного наказу, були скасовані рішення приватного нотаріуса, які він вчинив як державний реєстратор стосовно реєстрації нерухомого майна, оскільки Комісією по розгляду скарг у сфері державної реєстрації встановлено наявність порушення ним вимог чинного законодавства України.

У зв`язку з цим, у наказі, окрім скасування реєстрації, було заблоковано тимчасово доступ приватного нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

Тобто, спірним наказом було обмежено доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що розгляд та вирішення адміністративної справи, триває більше ніж 3 місяці, а тому такий доступ був вже відновлений під час розгляду та вирішення адміністративної справи по суті.

Суд наголошує, що стаття 37-1 Закону № 1952-ІV не визначає мінімальних та максимальних строків застосування заходу стягнення у вигляді блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Проте, застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності, оскільки наслідки негайного виконання рішення про обмеження доступу впливають на професійну діяльність державних реєстраторів, робота яких безпосередньо залежить від можливості мати такий доступ.

При цьому, суд наголошує, що обмеження доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є свого роду санкцією за порушення державним реєстратором чинного законодавства, а відтак відновлення такого доступу після спливу строку на якій його було обмежено, не може свідчити про відсутність порушеного права та охоронюваного законом інтересу державного реєстратора, адже не спростовує висновків щодо протиправності реєстраційних дій останнього.

Не зважаючи на те, що строк блокування позивача до Державного реєстру речових прав сплинув, оскаржуваний наказ впливає на права та обов`язки позивача, оскільки у випадку розгляду інших скарг на позивача Міністерство юстиції України буде враховувати, що позивач раніше притягався до відповідальності, тобто встановлені в оскаржуваному наказі порушення з боку позивача будуть розглядатися, як «повторність», «систематичність» або «в сукупності».

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України № 3733/5 від 26 жовтня 2020 року в частині пункту 3 та про задоволення позову в цій частині.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської Кароліни Сергіївни до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування пункту наказу та зобов`язання вчинити певні дії, є таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908 грн (квитанція від 30.09.2021 року)

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської Кароліни Сергіївни (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ), третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4, ) про визнання протиправним та скасування пункту наказу та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Міністерства юстиції України (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) від 06.08.2021 року № 2803/5 «Про задоволення скарги», яким заблоковано доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Меженській Кароліні Сергіївні (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Стягнути на користь ОСОБА_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко