Справа № 160/8883/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2025 рокуСправа №160/8883/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікова Олена Василівна
26.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому позивач просить:
31.03.2025 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
17.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено що 12.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV. За результатами даної заяви, 18.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення за про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального та страхового стажу. При опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, органом Пенсійного фонду України розраховано: страховий стаж особи склав 32 роки 10 місяців 12 днів; пільговий стаж особи не визначено. Вік заявниці становить 55 років. За доданими документами до страхового стажу позивача не було зараховано: періоди роботи згідно довідки від 05.11.2024 №2152/24, оскільки не в усіх періодах вірно прописані посилання на чинні за період роботи заявниці постанови КМУ (в тому числі розділ, підрозділ, позиція), якими затверджено Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на призначення на пенсію за віком на пільгових умовах. Крім того, назви посад у довідці та трудовій книжці не відповідають назвам посад у наказах про результати атестацій робочих місць доданих до списків переліку посад та відділень. Таким чином, враховуючи вищенаведені факти, відповідач зазначає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, органом Пенсійного фонду України проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства.
25.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надішла відповідь на відзив, в якому було викладено аналогічну позицію зазначену у позовній заяві.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзиви на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
12.12.2024р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також в даному рішенні зазначено, що вік заявника становить 55 років, страховий стаж - 32 роки 10 місяців 12 днів, пільговий страховий стаж особи - не визначено.
Не погоджуючись із такими рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи питання протиправності неврахування періодів роботи позивача з 18.11.1999 по 05.01.2000, з 06.01.2000 по 31.08.2001, з 01.09.2001 по 02.02.2020, з 03.02.2020 по 13.03.2024 року до пільгового стажу, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637).
Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як встановлено судом, в трудовій книжці позивача наявні наступні записи щодо спірних періодів роботи позивача, а саме (далі мовою оригіналу):
- 18.11.1999 року - прийнята на посаду молодшої сестри в лікувально-діагностичне відділення тимчасово, на період хвороби основного працівника;
- 06.01.2000 року - переведена на постійну роботу на посаду молодшої медичної сестри лікувально-діагностичного відділення;
- 01.09.2001 року - переведена на посаду молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного кабінету;
- 03.02.2020 року - переведена по посаду молодшої сестри кабінету функціональної діагностики
Крім цього з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.11.2024 № 2152/24 вбачається, що позивач:
- в період з 18 листопада 1999 року по 05 січня 2000 року працювала на посаді молодшої сестри кабінету лікувально-діагностичного відділення;
- в період з 06 січня 2000 року по 31 серпня 2001 року працювала на посаді молодшої медичної сестри кабінету лікувально-діагностичного відділення;
- в період з 01 вересня 2001 року по 02 лютого 2020 року працювала на посаді молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного кабінету;
- в період з 03 лютого 2020 року по 13 березня 2024 року працювала на посаді молодшої сестри кабінету функціональної діагностики.
Отже факт роботи позивача протягом вказаних періодів на посаді, яка передбачена Списком №2, підтверджується трудовою книжкою та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Таким чином суд доходить висновку, що пільговий стаж позивача по Списку №2 станом на 12.12.2024 року (дата звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах) становив 24 роки 3 місяці 27 днів.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що оскаржене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області є протиправним та підлягають скасуванню.
Таким чином позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З огляду на зазначене, враховуючи той факт, що позивачу станом на 12.12.2024 року виповнилось 55 років, мала страховий стаж в розмірі 32 роки 10 місяців 12 днів та пільговий стаж 24 роки 3 місяці 27 днів.
Таким чином позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо дати, з якої підлягає призначенню позивачу пільгова пенсія, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як встановлено судом, позивачу виповнилось 55 років 11.11.2024 року а позивач звернулась до пенсійного органу за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах 12.12.2024, тобто зі спливом менше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Таким чином позивачу пенсія за віком на пільгових умовах в даному випадку підлягає призначенню з 12.11.2024 року, а отже позовні вимоги в частині зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах з вищевказаної дати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 04.06.2025.

Суддя О.В. Царікова