Справа № 140/5663/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року ЛуцькСправа № 140/5663/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) поданих ФОП ОСОБА_1 податкових накладних (далі ПН) №105 від 28.12.2022, №109 від 29.12.2022, №19 від 03.02.2023, №10 від 04.01.2023, №97 від 22.02.2023, №100 від 22.02.2023, №109 від 23.02.2023, №111 від 23.02.2023; зобов`язання відповідача зареєструвати вказані ПН, складені ФОП ОСОБА_1 в ЄРПН, датою їх подання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) позивачем, як платником податку на додану вартість, було складено та подано на реєстрацію до ЄРПН ПН №105 від 28.12.2022, №109 від 29.12.2022, №19 від 03.02.2023, №10 від 04.01.2023, №97 від 22.02.2023, №100 від 22.02.2023, №109 від 23.02.2023, №111 від 23.02.2023. Проте їх реєстрація була зупинена рішеннями комісії Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області).

Рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №140/35880/23 та від 08.04.2024 у справі №140/366/24, залишеними без змін постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправними та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних.

Позивач, посилаючись на пункти 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, вважає, що після набрання законної сили відповідними судовими рішеннями ДПС України зобов`язана здійснити реєстрацію податкових накладних датою їх подання.

Також позивач наголошує, що Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, від 03.11.2021 у справі №360/2460/20, від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, від 25.11.2022 у справі №320/3484/21) вказував, що зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є належним способом захисту права платника. На підтвердження своєї позиції позивач також посилається на принцип належного урядування, сформульований Європейським судом з прав людини у справі Рисовський проти України, згідно з яким органи державної влади зобов`язані діяти вчасно, послідовно та передбачувано.

Вважаючи, що відмова ДПС України у реєстрації податкових накладних є протиправною, позивач просить суд визнати такі дії протиправним та зобов`язати відповідача зареєструвати податкові накладні датою їх подання.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач ДПС України у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими.

Вказує, що у справах №140/35880/23 та №140/366/24 позовні вимоги були заявлені виключно до ГУ ДПС у Волинській області, а ДПС України не була стороною цих справ. Судові рішення не містять вимог щодо обов`язку ДПС України зареєструвати податкові накладні.

Відповідач посилається на підпункт 14.1.60 ПК України, відповідно до якого ЄРПН ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Водночас, згідно з пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, реєстрація податкових накладних на підставі судових рішень здійснюється лише у випадку надходження відповідного рішення саме до ДПС. Оскільки такі рішення стосувалися іншого відповідача, правові підстави для їх виконання відсутні.

ДПС України також посилається на частину другу статті 19 Конституції України та підпункт 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 ПК України, відповідно до яких органи державної влади зобов`язані діяти виключно на підставі та в межах повноважень, визначених законом. На думку відповідача, у даному випадку відсутні правові підстави для внесення відомостей до ЄРПН, а тому бездіяльність чи відмова не можуть визнаватися протиправними.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 зазначено, що протиправною бездіяльністю є лише невчинення органом влади дій, які були об`єктивно необхідними і можливими. У цій справі такі умови відсутні. Відповідач вважає, що тягар негативних наслідків лежить саме на позивачеві, який обрав неналежний спосіб захисту.

У зв`язку з викладеним ДПС України просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України ФОП ОСОБА_1 за правилом першої події було складено та направлено па реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №105 від 28.12.2022, №109 від 29.12.2022 №19 від 03.02.2023, №10 від 04.01.2023, №97 від 22.02.2023, №100 від 22.02.2023, №109 від 23.02.2023, №111 від 23.02.2023. Однак, рішеннями ГУ ДПС у Волинській області відмовлено в реєстрації вказаних ПН, які в подальшому були оскаржені позивачем до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №140/35880/23, яке набрало законної сили 18.11.2024 на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2024, визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16 червня 2023 року №9008435/, №9008447/, від 23 червня 2023 року №9054344/, від 28 липня 2023 року №9267469/.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №140/366/24, яке набрало законної сили 29.08.2024 на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2024, визнано протиправними та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області від 11.07.2023 №9158845/, від 14.07.2023 №9188893/, від 14.07.2023 №9188892/, від 27.07.2023 №9259935/.

Оскільки вказані вище рішення ГУ ДІІС у Волинській області про відмову у реєстрації податкових накладних були скасовані у судовому порядку, то після набрання законної сили вказаними вище рішеннями суду позивач 11.02.2025 звернувся до ДПС України із листом-вимогою (вих. №3) про реєстрацію усіх вищезазначених податкових накладних в ЄРПН.

На своє звернення позивач отримав відповідь №5764/6/99-00-05-03-03-06 від 28.02.2025р., якою відповідач відмовив у реєстрації податкових накладних, посилаючись на тс, що рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №140/35880/23 та від 08.04.2024 у справі №140/366/24 не визнано протиправними дії ДПС, яка не стороною цих двох справ.

Листом від 28.02.2025 вих. №5764/6/99-00-05-03-03-06 ДПС України відмовила у реєстрації спірних податкових накладних з тих підстав, що відповідно до рішень Волинського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №140/35880/23 та від 08.04.2024 у справі №140/366/24 жодні дії ДПС України не визнані протиправними та не зобов`язано ДПС України до вчинення будь-яких дій, у тому числі щодо реєстрації податкових накладних, крім того, ДПС України не є стороною у справах.

Не погоджуючись з відмовою відповідача в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

За правилами абзаців першого, п`ятого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абзаци десятий, дванадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

За правилами пункту 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216, далі - Порядок №520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 10 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №140/35880/23 та від 08.04.2024 у справі №140/366/24 встановлено достатність підстав для прийняття рішень про реєстрацію ПН №105 від 28.12.2022, №109 від 29.12.2022, №19 від 03.02.2023, №10 від 04.01.2023, №97 від 22.02.2023, №100 від 22.02.2023, №109 від 23.02.2023, №111 від 23.02.2023 в ЄРПН, а тому визнано протиправними та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.06.2023 №9008435/, №9008447/, від 23.06.2023 №9054344/, від 28.07.2023 №9267469/, від 11.07.2023 №9158845/, від 14.07.2023 №9188893/, від 14.07.2023 №9188892/, від 27.07.2023 №9259935/.

Разом з тим, у наведених справах позивач ФОП ОСОБА_1 не просив зареєструвати ДПС України вищенаведені податкові накладні в ЄРПН, оскільки остання стороною у справах не була.

Однак, скасування у судовому порядку рішень комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних є передумовою для зобов`язання ДПС України зареєструвати такі податкові накладні в ЄРПН. Неефективний спосіб захисту порушеного права під час вирішення спорів у справах №140/35880/23, №140/366/24 не позбавляє можливості платника податку в подальшому звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а саме до ДПС України із заявою про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН внаслідок скасування у судовому порядку рішень комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних.

Водночас, згідно з пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, реєстрація податкових накладних на підставі судових рішень здійснюється лише у випадку надходження відповідного рішення саме до ДПС України.

У даному випадку судовими рішеннями у справах №140/35880/23, №140/366/24 не зобов`язано ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні в ЄРПН, а тому в центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику відсутній був обов`язок зареєструвати такі податкові накладні.

Відповідно до підпункту 14.1.60 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пунктів 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, обов`язок щодо реєстрації податкової накладної виникає у ДПС України внаслідок набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної, а не внаслідок набрання рішенням суду законної сили про скасування рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної.

Відтак, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій ДПС України щодо відмови позивачу у реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних, оформлених листом від 28.02.2025 вих. №5764/6/99-00-05-03-03-06, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Разом з тим, усуваючи недоліки у способі захисту порушеного права за результатами вирішення спорів у справах №140/35880/23, №140/366/24, суд вважає за необхідне зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №105 від 28.12.2022, №109 від 29.12.2022, №19 від 03.02.2023, №10 від 04.01.2023, №97 від 22.02.2023, №100 від 22.02.2023, №109 від 23.02.2023, №111 від 23.02.2023 датою подання їх на реєстрацію.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Як зазначалося судом вище, обов`язок щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних, поданих платником податків покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику - ДПС України.

Судом встановлено, що рішеннями суду у справах №140/35880/23, №140/366/24 встановлено достатність підстав для прийняття рішень про реєстрацію ПН №105 від 28.12.2022, №109 від 29.12.2022, №19 від 03.02.2023, №10 від 04.01.2023, №97 від 22.02.2023, №100 від 22.02.2023, №109 від 23.02.2023, №111 від 23.02.2023 в ЄРПН, а тому скасовані рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації в ЄРПН цих податкових накладних.

З урахуванням цього у ДПС України виник обов`язок зареєструвати вказані податкові накладні в ЄРПН.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та ЄРПН, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, суд з метою ефективного захисту порушеного в минулому права позивача дійшов висновку про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні датою подання їх на реєстрацію.

Відтак, позов підлягає до задоволення частково у спосіб задоволення позовних вимог у зобов`язальній частині та про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частинами першою, третьою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 3028,00 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією №376 від 22.05.2025. Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується способу захисту порушеного права, обраного судом. Доказів понесення інших судових витрат на час прийняття рішення суду не подано.

Керуючись статями 139, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкові накладні №105 від 28.12.2022, №109 від 29.12.2022, №19 від 03.02.2023, №10 від 04.01.2023, №97 від 22.02.2023, №100 від 22.02.2023, №109 від 23.02.2023, №111 від 23.02.2023 датою подання їх на реєстрацію.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8; ідентифікаційний код 43005393).

Суддя Н. В. Стецик