Справа № 160/16385/25
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до Дніпровської митниці Державної митної служби України, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200002/1 від 20.01.2025 року, з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000005 від 20.01.2025 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200003/1 від 20.01.2025 року, з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000006 від 20.01.2025 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200004/1 від 27.01.2025 року, з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000007 від 27.01.2025 рок;
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200005/1 від 27.01.2025 року, з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000008 від 27.01.2025 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» з метою митного оформлення товарів подало до митниці електронну митну декларацію. Під час декларування товару за вказаною в електронній митній декларації Товариством обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною контракту та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України.
Так позивач вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів.
Таким чином, позивач робить висновок, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.
09.06.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду документ про сплату судового збору у розмірі 24 224,00 грн.
10.06.2025 року Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» надало до Дніпропетровського окружного адміністративного суду документ про сплату судового збору у розмірі 24 224,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року в задоволенні клопотання Дніпровської митниці про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.
01.07.2025 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час здійснення Дніпровською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатам розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
04.07.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводів, викладених в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
08.07.2025 року на адресу суду від представника Дніпровської митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній проти задоволення позовних вимог заперечував, та підтримав позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, та зазначено, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальних запереченнях щодо встановлених обставин справи.
21.07.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення з деяких питань, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та додатково зазначено про судову практику Верховного Суду щодо спірних правовідносин.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Видами діяльності ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що визначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів (основний); 07.10 Добування залізних руд; 19.10 Виробництво коксу та коксопродуктів; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 85.32 Професійно-технічна освіта; 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у.; 86.10 Діяльність лікарняних закладів; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 36.00 Забір, очищення та постачання води; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.21 Будівництво трубопроводів.
В межах здійснення господарської діяльності, 12.06.2024 року між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Покупець) та «ArcelorMittalSourcing», Люксембург (Продавець) укладено Договір продажу № SP0822/1176 на постачання твердого палива.
Відповідно до пункту 1.2. Договору, Продавець постачає Продукцію партіями, визначеними відповідно до статті 11. Хоча кожна партія (яка може бути оформлена за допомогою Угоди про відвантаження) не є окремим договором купівлі-продажу (за винятком Угоди про відвантаження), на кожну партію окремо (включно з тими, що узгоджені в Угоді про відвантаження) поширюються умови цього Договору, включаючи, без обмеження, Специфікацію в Додатку 1.
Згідно пункту 4 Договору, Продукція повинна бути доставлена відповідно до умов доставки, зазначених у Додатку 4. Покупець повинен придбати та забезпечити своєчасне отримання Продукції у визначеному місці доставки.
Пунктом 7.1 Договору встановлено, що Покупець сплачує Продавцю повну вартість кожної партії Продукції, виходячи з ваги коносамента, протягом Періоду дії Договору шляхом завіреного електронного переказу коштів в узгодженій валюті на банківський рахунок, указаний Продавцем, відповідно до умов оплати, викладених у Додатку 2, які можуть оновлюватися Сторонами у будь-який час.
Додаток 1 до Договору - це документ під назвою «Каталог ArcelorMittalSourcing продукція та специфікація» та/або Угода про відвантаження (у разі розбіжностей Угода про відвантаження матиме перевагу), зміст якого є невід`ємною частиною цього Договору та вважається включеним в цей Договір так, ніби він повністю викладений в ньому.
Додатком 2 до Договору визначено, що ціни зазначаються в кожній Угоді про відвантаження, підписаній Сторонами та/або «Тверде паливо - Морський транспорт - Прайс-лист AMS» (у разі розбіжностей Угода про відвантаження матиме перевагу), зміст якого є невід`ємною частиною цього Договору та вважається включеним в цей Договір так, ніби він повністю викладений в ньому.
Стандартний термін оплати становить 30 календарних днів, починаючи з початку місяця, наступного за місяцем, в якому був виданий коносамент і в будь-якому випадку після виконання обов`язкової умови, описаної нижче.
Обов`язковою умовою проведення платежу банком Покупця є факт доставки Продукції на територію України згідно із законодавством України, що підтверджуєтеся штампом митного інспектора української митниці на товаросупровідних документах.
Додатком 4 до Договору визначено, що в документі під назвою Каталог ArcelorMittalSourcing - Умови доставки, та/або в Угоді про відвантаження (у разі розбіжностей Угода про відвантаження матиме перевагу), вміст якого є невід`ємною частиною цього Договору та вважається включеним в цей Договір так, ніби він повністю викладений в ньому.
Згідно Додатку 5 до Договору, Інкотермс означає офіційні правила Міжнародної торгової палати щодо тлумачення торгових термінів, які набрали чинності 1 січня 2011 року.
На виконання умов Договору, між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Покупець) та «ArcelorMittalSourcing», Люксембург (Продавець) укладено Угоду про відвантаження №5 від 20.09.2024 року та Угоду про відвантаження №6 від 20.09.2024 року.
Зі змісту Угоди про відвантаження №5 від 20.09.2024 року вбачається, що Умови платежу цієї поставки погоджені Сторонами умовами Договору продажу SPO822/1176 від 12.06.2024 та становлять 30 календарних днів, починаючи з початку місяця, наступного за місяцем, в якому був виписаний коносамент. Умови поставки: CFR, Південний.
Зі змісту Угоди про відвантаження №6 від 20.09.2024 року вбачається, що Умови оплати, погоджені Сторонами для цієї поставки, відрізняються від Умов оплати, передбачених Договором продажу SP0822/ 1176 від 12.06.2024 та становлять 60 календарних дній з початку місяця, наступного за місяцем, в якому був виданий коносамент.Умови поставки: CFR, Південний.
У митних деклараціях митну вартість товарів визначено (за основним методом) за ціною контракту.
4. Разом з МД декларантом надано лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 07.11.2024 №2072, згідно з яким ціна вугілля марки «RAMSEY» (234,94 дол. США/т) на умовах поставки СFR порт Південний відповідає кон`юнктурі ринку станом на серпень 2024 року . Лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 07.11.2024 №2072 ґрунтується на відомостях видання «Platts Coal Trade International» щодо рівня цін на вугілля коксівне станом на серпень 2024 року, при цьому, зазначено, що середній розрахунковий рівень цін на вугілля коксівне (країна виробник США) станом на серпень 2024 становив 193,00 - 205,00 дол.США на умовах FOB порти США. Отже, інформація ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 07.11.2024 №2072 про прийнятність контрактної ціни надана без врахування фактичного посередницького характеру зовнішньоекономічної операції та без проведення аналізу складових вартості товару (не враховані відомості про страхування товару в процесі транспортування), що унеможливлює її використання для підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товару. Листом ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 07.11.2024 №2072 не надані відповідні додатки, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені.
3. До митного оформлення декларантом надано лист ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» від 21.10.2024 №03-1692, відповідно до якого ціна на вугілля марки «Lake Vermont» розраховується за формулою 99,5%*Середнє значення індексу Platts HCC64 (HCCAU00 Low Vol HCC FOB Australia) в доларах США за період з 01.08.2024 по 30.08.2024. Відповідно до зазначеного листа ціна на комерційних умовах поставки CFR Південний складається з ціни FOB (184,64 дол.США/т ), фрахту, надбавки постачальника «Arcelormittal Sourcing SCA» та відповідає 228,48 дол. США/т, в той час коли заявлена митна вартість на рівні 226,1952 дол.США/тонну . Надано лист компанії «Arcelormittal Sourcing SCA» від 31.10.2024, відповідно до якого ціна на вугілля марки «Lake Vermont» у кількості 74 575,00 т, що переміщено на морському судні Christina V складає 228,48 дол.США/т та розраховується наступним чином: Ціна FOB (182,79 дол. США/т ) + AMS Prise mark-up (11,38 дол. США/т) + Фрахт (31,45 дол. США/т) + AMS freight mark-up (0,47 дол. США/т) + Страхова премія за страхування вантажів під час війни (178 310,52 дол. США/74,575т). Відомості щодо здійснення страхування оцінюваного товару, зазначені у листі компанії «Arcelormittal Sourcing SCA» від 31.10.2024, до митного оформлення не заявлялись. Відповідно до пункту 8 ч.2 ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування . Однак, до митного оформлення у порушення вимог п.8 ч.2 ст.53 МКУ не надані страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування. Крім того, рівень вартості на комерційних умовах поставки FOB (182,79 дол.США/т ), зазначений у додатково наданому листі компанії «Arcelormittal Sourcing SCA» від 31.10.2024, не відповідає відомостям (184,64 дол.США/т ), заявленим до митного оформлення, згідно листа ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» від 21.10.2024 №03-1692. Таким чином, враховуючи інформацію наданого до митного оформлення листа ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» від 21.10.2024 №03-1692 щодо вартості товару на комерційних умовах поставки FOB (184,64 дол. США/кг), ціна товару не обчислюється на рівні (228,48 дол. США/т), наведеному у додатково наданому листі компанії «Arcelormittal Sourcing SCA» від 31.10.2024. Лист компанії Arcelormittal Sourcing SCA» від 31.10.2024 не містить відомостей щодо комерційних умов поставки та маршруту слідування товару, фрахт якого включено до наведеного рівня вартості (228,48 дол. США/т). Зазначене унеможливлює підтвердження повноти включення до заявленого рівня митної вартості витрат, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ, на заявлених комерційних умовах поставки CFR Південний.
У зв`язку із виявленими розбіжностями Дніпровська митниця зобов`язала позивача у надати (за наявності) такі додаткові документи: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; -якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. - копію митної декларації країни відправлення.
ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» повідомив митний орган про відсутність можливості надання додаткових документів у десятиденний термін.
За результатами перевірки наданих відомостей щодо митної вартості товару, Дніпровською митницею були прийняті:
- рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200002/1 від 20.01.2025 року з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000005 від 20.01.2025 року;
- рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200003/1 від 20.01.2025 року з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000006 від 20.01.2025 року;
- рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200004/1 від 27.01.2025 року з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000007 від 27.01.2025 рок;
- рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200005/1 від 27.01.2025 року з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000008 від 27.01.2025 року.
За результатами контролю співставлення до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод.
Коригування митної вартості товару проведено за рішенням про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу, з використанням наявної у митного органу інформації, що наявна в ЦБД.
Відтак, правомірність винесених відповідачем рішень про коригування митної вартості товару є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами частин 1 та 5 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2. ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як підтверджуються обставинами справи, спірні рішення про коригування митної вартості товарів, які прийняті митницею фактично обґрунтовані тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МКУ встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МКУ, прийняті митним органом письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів мають містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч. 3 ст. 57 МКУ, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Втім, як видно зі змісту спірних рішень, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарі передбачених п. 2 ч. 1 ст.57 МКУ у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими, у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
Означене, на переконання суду, окремо та самостійно вказує на необґрунтованість та протиправність спірних рішень, винесених митним органом.
Як визначено у ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).
У свою чергу, декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
А тому, враховуючи викладене, вважаємо за необхідне звернути увагу і на наступне.
Щодо зауважень митного органу про відсутність прайс-листа, суд зазначає наступне.
Прайс-лист є документом довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми прайс-листа.
Згідно із загальноприйнятою світовою практикою прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару. Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України прайс-лист є додатковим документом, а не основним.
У контексті спірних правовідносин, прайс-лист не є тим обов`язковим документом, який надається на підтвердження митної вартості товару та не є єдиним доказом, який в кінцевому результаті впливає на числове значення заявленої митної вартості товарів. При цьому, він містить необхідну для предмета доказування інформацію і у сукупності з іншими наявними у справі доказами дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Таким чином, суд доходить висновку, що зауваження митниці щодо відсутності прайс-листа не є підставою для його витребування на підтвердження заявленої вартості товару.
Крім того, суд вказує, що посилання відповідача на необхідність вартісних характеристик товару є необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України такі відомості не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише може вимагатись та досліджуватись (за наявності) митним органом у разі, якщо документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України мають розбіжності, ознаки підробки або всієї інформації.
Посилаючись на відсутність відомостей щодо вартісних характеристик товару відповідач не наводить розбіжностей у документах та складових митної вартості, поданих позивачем у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, що в свою чергу могли бути усунені після дослідження декларації країни відправлення.
Отже, доводи митного органу щодо вартісних характеристик товару не можуть бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки надання таких відомостей не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
Враховуючі надані до митного оформлення документи, що підтверджують вартість товару, яка підлягає сплаті, в зауваженні митницею не зазначено у зв`язку з якими розбіжностями в документах, що впливають на правильність визначення митної вартості, висувається вимога про надання відомостей щодо вартісних характеристик товару.
Щодо доводів митниці про неможливість підтвердження заявленої митної вартості товару на підстави документів на перевезення вантажу, суд зазначає про таке.
Метою ІНКОТЕРМС є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі. Таким чином, можна уникнути або, щонайменше, значною мірою скоротити невизначеності, пов`язані з неоднаковою інтерпретацією таких термінів у різних країнах.
Згідно ІНКОТЕРМС CFR COST AND FREIGHT - термін «Вартість та фрахт» означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний сплатити витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення, однак, ризик втрати або пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. За умовами терміну CFR на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися лише при перевезенні товару морським чи внутрішнім водним транспортом.
Коли фрахт оплачується продавцем (CFR ІНКОТЕРМС), по суті він оплачується покупцем, так як витрати по фрахту звичайно включаються продавцем в загальну ціну товару.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.05.2021 року по справі № 820/584/17.
Надані до митного оформлення документи містили посилання на умови поставки товару - CFR (порт Одеса); інформація, що у них містилась, відповідала іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції. Вказані обставини свідчать, що цінова пропозиція поширювалась саме на країну, в якій здійснює свою господарську діяльність Позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії товару.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 року по справі № 820/4906/16.
Тобто, ціна імпортованого Позивачем товару включала витрати, пов`язані з транспортуванням і не підлягала коригуванню за правилами визначеними частиною десятою статті 58 Митного кодексу України.
На підтвердження вказаного вище зазначалося, що відповідно до пункту 1.2. Договору, 1.2. Продавець постачає Продукцію партіями, визначеними відповідно до статті 11. Хоча кожна партія (яка може бути оформлена за допомогою Угоди про відвантаження) не є окремим договором купівлі-продажу (за винятком Угоди про відвантаження), на кожну партію окремо (включно з тими, що узгоджені в Угоді про відвантаження) поширюються умови цього Договору, включаючи, без обмеження, Специфікацію в Додатку 1.
Згідно пункту 4 Договору, Продукція повинна бути доставлена відповідно до умов доставки, зазначених у Додатку 4. Покупець повинен придбати та забезпечити своєчасне отримання Продукції у визначеному місці доставки.
Додатком 4 до Договору визначено, що в документі під назвою Каталог ArcelorMittalSourcing - Умови доставки, та/або в Угоді про відвантаження (у разі розбіжностей Угода про відвантаження матиме перевагу), вміст якого є невід`ємною частиною цього Договору та вважається включеним в цей Договір так, ніби він повністю викладений в ньому.
На виконання умов Договору, між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Покупець) та «ArcelorMittalSourcing», Люксембург (Продавець) укладено Угоду про відвантаження №5 від 20.09.2024 року та Угоду про відвантаження №6 від 20.09.2024 року, відповідно до яких, умови поставки: CFR, Південний, які не змінювались.
Відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач не мав обов`язку сплачувати фрахт імпортованих товарів, оскільки фрахт та витрати з доставки, за умовами поставки, включені в ціну товарів. За таких умов позивач не має і не може мати документів, що підтверджують вартість перевезення імпортованих товарів, а коригування митної вартості товарів відповідачем, з врахуванням погоджених умов поставки CFR Південний, з підстав ненадання документів щодо вартості фрахту є протиправним.
Щодо тверджень відповідача умови оплати товару, суд зазначає про таке.
Як встановлено ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
При цьому, відповідно до приписів ст. 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим.
Так, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 року у справі №380/6459/20.
Відмова у митному оформленні має бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими недоліками, у зв`язку з якими митним органом витребувані додаткові документи.
Аналогічний правовий висновок здійснений Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 у справі №815/3142/17.
Отже, вказані зауваження відповідача жодним чином не впливають на формування числових складових митної вартості товару. Водночас декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
Так, як вже встановлювалося судом, митному органу надавалися, зокрема, платіжні доручення в іноземній валюті.
Отже, слід вказати, що у своїй сукупності із наданими документами, зазначені вище платіжні документи також дають можливість встановити до поставки якої саме партії товару вони відносяться.
Щодо тверджень митного органу відносно копії митної декларації країни відправлення, суд зазначає про таке.
Звертаємо увагу, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Враховуючі надані до митного оформлення документи, що підтверджують вартість товару, яка підлягає сплаті, в зауваженні митницею не зазначено у зв`язку з якими розбіжностями в документах, що впливають на правильність визначення митної вартості, висувається вимога про те, що неточності саме в наданій копії митної декларації країни відправлення впливають на правильність визначенні позивачем митної вартості товару
Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 року по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
За наведених обставин, відповідні доводи митниці є безпідставними.
Щодо тверджень відповідача відносно неточностей у платіжних документах, що надані позивачем, суд вказує на наступне.
Як встановлено ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд звертає увагу на те, що затвердженої форми інвойсів та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.
Разом з тим, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості контролюючий орган має впевнитись, що комерційний інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.
Узагальнене визначення інвойсу - це документ, на підставі якого здійснюється оплата за товар та формується звітність.
Згідно із загальносвітовою практикою інвойс має містити: дату складання; найменування та реквізити продавця; найменування та реквізити покупця; найменування товарів; ціну товарів; загальну вартість рахунку; валюту оплати.
Також, в інвойсі можуть зазначатись: реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка; реквізити відвантажувального документа; платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в інвойсі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок, тощо.
На підставі викладеного суд доходить висновку, що надані до митного оформлення інвойси дозволяють ідентифікувати поставку товару та містять відомості про вартість товару.
За наведених обставин, відповідні доводи митниці є безпідставними.
Щодо зауважень митного органу про можливість коригування ціни товару (надання продавцем знижки), суд зазначає про таке.
Згідно ч. 1 ст. 12 та ч. 2 ст. 14 ЦК України основними засадами здійснення прав та виконання обов`язків є те, що особа (як фізична , так і юридична) здійснює свої права вільно, на власний розсуд, і не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Також, відповідно до ст. 190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.
Зазначене підтверджує право сторін за взаємною згодою погоджувати зміни до ціни товару.
При цьому, принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно вирішувати яка вартість товарів, на яких умовах буде ввозитися, тощо.
За таких обставин, митний орган дійшов до безпідставного висновку щодо розбіжностей у ціні товару, що переданий до митного оформлення, наданим супровідними документам.
Щодо тверджень відповідача відносно того, що до митного оформлення сертифікат якості надано, але наданий документ не дає можливість ідентифікувати на яку партію товару виданий сертифікат, суд зазначає про таке.
Як вже встановлювалося раніше, ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Так, твердження відповідача щодо змісту сертифікатів якості товару є необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України такі відомості не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише може вимагатись та досліджуватись (за наявності) митним органом у разі, якщо документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України мають розбіжності, ознаки підробки або всієї інформації.
Зазначаючи про невідповідний зміст сертифікатів якості товару, відповідач не наводить розбіжностей у документах та складових митної вартості, поданих позивачем у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Отже, сумніви митного органу щодо змісту сертифікатів якості товару не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки надання таких відомостей не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
За наведених обставин, відповідні доводи митниці є безпідставними.
Щодо тверджень митного органу, що на підтвердження висновків листа ДП «Укрпромзовнішекспертиза» не надані відповідні додатки, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені, суд вказує на наступне.
Так, відповідач указує, що в наведених експертом джерелах з мережі Інтернет, зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару. Крім того, зазначена в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару.
Надані позивачем висновки ДП «Укрпромзовнішекспертиза», складені з урахуванням інформації, розміщеної у виданні «PlattsCoalTradeInternational».
Таким чином, у користувача ресурсу є можливість ідентифікувати зареєстровану компанію та сферу її діяльності, а також запропоновані нею цінові дані, розміщені на сайті.
Вартість за одиницю кожного найменування товару, яку визначено у довідціДП «Укрпромзовнішекспертиза», повністю співпадає з його вартістю, зазначеною у документах до відповідної партії товару, наданих до митного оформлення.
Згідно з приписами частини першої статті 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб`єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.
Статтею 6 Указу Президента України від 25.08.1994 №475/94 «Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів» встановлено, що при здійсненні суб`єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контрактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.
З аналізу наведених норм права видно, що ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва.
У довідці ДП «Укрпромзовнішекспертиза» була проаналізована ринкова вартість товару на ринку експорту та проведено аналіз цінової інформації ринку з використанням загальнодоступної інформації видання «PlattsCoalTradeInternational».
Верховним Судом з аналогічних правовідносин викладено наступний правовий висновок у постанові від 06.11.2018 у справі №810/2593/15: «Стосовно експертного висновку Київської обласної торгово-промислової палати, враховано, що за правилами статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Крім того, у разі сумніву у відповідному експертному висновку, митниця мала право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України»), однак таке своє право не реалізувала».
Таким чином, можна вважати, що у сукупності з іншими наданими документами, довідка ДП «Укрпромзовнішекспертиза», в межах цієї справи, також підтверджує задекларовану митну вартість.
Щодо інших тверджень митного органу, які визначені як підстави для помилковості визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, слід виходити з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
При цьому, такі посилання митного органу не заслуговують на увагу, оскільки визначаючи зазначені недоліки, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Окремо, вважаємо за необхідне закцентувати увагу і на наступному.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року по справі № 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 08.02.2019 року у справі №825/648/17, від 26.05.2022 року у справі №560/355/19.
Так, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на неподання додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Відтак, враховуючи викладене доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості є необґрунтованими та безпідставними.
А тому вважаємо, що, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Приймаючи до уваги, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
З урахуванням зазначеного, можна дійти висновку, що митний орган не надав доказів того, що документи подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
А тому, враховуючи все викладене суд вказує, що позивач надав всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, тобто не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню, відмінного від основного методу.
Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.
У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
Оскільки рішення про коригування митної вартості є протиправними, тому, як наслідок, картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення також підлягають скасуванню.
За таких обставин суд доходить висновку, що рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200002/1 від 20.01.2025 року з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000005 від 20.01.2025 року; рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200003/1 від 20.01.2025 року з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000006 від 20.01.2025 року; рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200004/1 від 27.01.2025 року з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000007 від 27.01.2025 рок; рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200005/1 від 27.01.2025 року з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000008 від 27.01.2025 року є протиправними та підлягають скасуванню.
Суд також не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Зважаючи на викладене, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача стосовно неможливості перевірки митної вартості товару за відсутності відомостей про відсутність інформації про виробника.
Інші підстави, зазначені у спірних рішеннях про коригування митної вартості суд не бере до уваги, оскільки такі підстави не передбачені частинами 2-4 статті 53 МКУ.
Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Приймаючи до уваги, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200002/1 від 20.01.2025 року, з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000005 від 20.01.2025 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200003/1 від 20.01.2025 року, з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000006 від 20.01.2025 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200004/1 від 27.01.2025 року, з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000007 від 27.01.2025 рок.
Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110070/2025/200005/1 від 27.01.2025 року, з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA110070/2025/000008 від 27.01.2025 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський