Справа № 332/3588/25
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Унікальний номер справи 332/3588/25
Номер провадження 2-а/333/145/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальова Ю.В., при вирішенні питання про відкриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кучеренко Оксани Павлівни до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2025 року адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кучеренко Оксани Павлівни до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Перевіривши адміністративний позов на відповідність його вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що він підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається із позовної заяви позивач дізнався про наявність постанови від 18.12.2024 під час її винесення-18.12.2024.

Позивач в заяві про поновлення строку на звернення до адміністративного суду зазначає таке. Позивач дізнався про порушення його прав лише під час розгляду матеріалів адміністративної справи No 334/2060/25, коли постановою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2025р. у вказаній справі ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, накладено штраф в розмірі 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років без вилучення транспортного засобу, та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. На даний час ним подано апеляційну скаргу, рішення суду І інстанції не набрало законної сили.

До матеріалів адміністративної справи долучено постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА No 3685025 від 18.12.2024 року, складена капралом поліції батальйону 4, роти 2, УПП в Запорізькій області, Полонським Є.А., яка саме оскаржується.

При її вивченні встановлено, що відповідно до п. 4 даної постанови: «18.12.2024 15:05:16 м. Запоріжжя, шосе Прибережна автомагістраль/Маяковського 19, водій, керуючи ТЗ перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті більш як на 20 км/год., а саме: рухався зі швидкістю 80 км/год. Швидкість вимірювалась із застосуванням лазерного пристрою TruCam ТСОО8387 та керував ТЗ, не маючи права керування таким ТЗ, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП»

У довідці підсистеми «Адмінпрактика» вказано, що 18.12.2024 у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 від 03.12.2022 року, видані на строк до 03.12.2024.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ No 184 від 03.03.2022 року «Деякі питання допуску водіїв до, керування транспортними засобами» установити, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану:

1) особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився;

Дана постанова чинна і на даний час.

Про існування Постанови КМУ No 184 від 03.03.2022 позивач не знав на час вилучення у нього посвідчення водія НОМЕР_1 від 03.12.2022 року, видані на строк до 03.12.2024 та не вважав що його права порушені, тому не оскаржував дії відповідача.

Проте, не оскарження даної постанови мало наслідком використання її в якості доказу у справі No 334/2060/25, на неналежність даного доказу позивач зазначив у письмових поясненнях до апеляційної скарги від 05.06.2025.

ОСОБА_1 є внутрішньопереміщеною особою та з початком окупації м. Мелітополя був змушений покинути домівку та проживає і зареєстрований на даний час у м. Запоріжжя, на час складання відносно нього оскаржуваної Постанови не міг передбачити наслідків своїх дій в подальшому, не є фахівцем в галузі права та не міг оцінити законність дій працівників поліції.

Фактично, порушення його прав 18.12.2024 стало підставою для застосування до нього більш суворого покарання за ст. 126 КУпАП в подальшому, за інкриміноване позивачу правопорушення 25.02.2025.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, ст. 286 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, відповідно до частини 2 вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, законодавець чітко визнав процесуальний строк оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у такій категорії справ.

Суд зауважує, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Дослідивши клопотання про поновлення строку суд дійшов висновку, що позивач як у заяві про поновлення строку звернення до суду, так і в позовній заяві не вказав, які саме об`єктивні поважні (непереборні) причини унеможливили його звернення до суду у встановлений законом строк. Не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним усіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати свої процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення. Пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації своїх процесуальних прав у цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Крім того, як вбачається з заяви Департаменту патрульної поліції, яка 25.08.2025 року надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення, одразу після винесення поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, тобто 18.12.2024 року, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у вищевказаній постанові.

Слід зазначити, що суб`єктивне / власне розуміння правових наслідків акта, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можуть вважатися об`єктивною причиною, яка перешкоджає захищати свої права у строки, встановлені процесуальним законом.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2025 року у справі № 990/20/25 (провадження № 11-83заі25).

Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатись, незнання законодавства не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, а тому підстави, вказані в клопотанні про поновлення строку, судом визнано неповажними.

Суд зазначає, що позивачу необхідно надати інші підстави для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Так, згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст. 123 КАС України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кучеренко Оксани Павлівни до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви в десять днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Ю.В. Ковальова