Справа № 215/5569/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 215/5569/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року (суддя Квятковський Я.А.) у справі №215/5569/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив: скасувати постанови 4АВ№04972353 від 24.02.2024р., 4АВ№04802259 від 06.02.2024р., 4АВ№04725446 від 30.01.2024р., 4АВ№04712596 від 29.01.2024р., ЗАВ №04317203 від 22.12.2023р., ЗАВ №04294919 від 19.12.2023р., ЗАВ №04295260 від 19.12.2023р., ЗАВ №04187736 від 27.11.2023р., ЗАВ №04181814 від 26.11.2023р., ЗАВ №03959382 від 29.10.2023р., ЗАВ №3933140 від 27.10.2023р., ЗАВ №03525412 від 16.09.2023р., ЗАВ№03315944 від 29.08.2023р. про накладення адміністративних стягнень по справам про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що вказаними постановами позивача, як власника транспортного засобу, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за перевищення встановленого обмеження швидкості. Неправомірність оскаржуваних постанов позивач пов`язував з тим, що він не керував транспортним засобом, а фактичним користувачем транспортного засобу була його дружина.

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортним засобом, що зафіксований у спірних постановах, підтверджений наданими відповідачем належними доказами. При цьому, суд вказав на те, що саме позивач є суб`єктом відповідальності за дане правопорушення у розумінні положень ст.14-2 КУпАП, оскільки є власником ТЗ.

З приводу аргументів позивача про те, що фактично транспортним засобом користувалася та керували ним його дружина ОСОБА_2 , суд першої інстанції зазначив, що з фотознімків, відеозаписів, розміщених на офіційному державному сайті http://bdr.mvs.gov.ua і на підставі яких було складено оскаржувані постанови, вбачається, що автомобілем FORD TERRITORY EV АА6552YА, керував саме позивач, що зафіксованого камерою фото- та відеозапису в автоматичному режимі. З цих же підстав суд не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_2 щодо керування нею транспортним засобом.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує на те, що положення КУпАП (ст.ст.14-2 та 279-3), які визначають саме власника транспортного засобу відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень, суперечать положенням ст.62 Конституції України, а отже є неконституційними та в силу положень ст.7 КАС України не підлягають застосуванню у спірних відносинах. У свою чергу, як зазначає позивач, судом не було встановлено, а відповідачем не доведено того, що саме позивач керував транспортним засобом під час зафіксованого факту перевищення встановленого обмеження швидкості. З цього приводу позивач вказує на необгрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що досліджені судом фото та відеоматеріали свідчать про те, що автомобілем FORD TERRITORY EV АА6552YА, керував саме позивач, оскільки з наданих фото та відеоматеріалів не можливо точно ідентифікувати особу, яка керувала транспортним засобом. Також позивач наголошує на тому, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги показання свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила факт керування автомобілем FORD TERRITORY EV АА6552YА.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно з постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, 4АВ№04972353від 24.02.2024р.,4АВ№04802259від 06.02.2024р.,4АВ№04725446від 30.01.2024р.,4АВ№04712596від 29.01.2024р.,ЕНА№01177238від 29.12.2023р.,ЗАВ №04317203від 22.12.2023р.,ЗАВ №04294919від 19.12.2023р.,ЗАВ №04295260від 19.12.2023р.,ЗАВ №04187736від 27.11.2023р.,ЗАВ №04181814від 26.11.2023р.,ЗАВ №03959382від 29.10.2023р.,ЗАВ №3933140від 27.10.2023р.,ЗАВ №03525412від 16.09.2023р.,ЗАВ№03315944від 29.08.2023р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TERRITORY EV AA6552 YA, перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів, чим порушив п.12-9 (б) Правил дорожнього руху України. Притягнутий до адміністративної відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у розмірі 340,00 гривень за кожне з порушень.

Правомірність та обґрунтованість вказаних постанов є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Щодо суті правопорушення.

Пунктом 12.9 (б) ПДР України передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У спірному випадку відповідач надав суду оскаржувані постанови, в яких наявна інформація про результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. Вказані постанови містять посилання на веб-сайт Інтернету, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу, в момент учинення правопорушення.

При цьому, слід зазначити те, що сам факт зафіксованого перевищення швидкості транспортним засобом FORD TERRITORY НОМЕР_1 позивачем не заперечується.

Позиція позивача, при зверненні з позовом до суду, полягала в тому, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не керував транспортним засобом в момент зафіксованого факту перевищення швидкості. За позицією позивача відповідальність за вчинене правопорушення має нести виключно особа, що безпосередньо керувала автомобілем, а не позивач, як власник ТЗ.

Такі аргументи позивача суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на таке.

Приміткою до статті ст.122 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

В частині 1 статті 14-2 КУпАП вказано, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Оскільки транспортний засіб FORD TERRITORY EV AA6552 YA зареєстрований за позивачем, що останнім також не заперечується, то відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що в спірному випадку останній є відповідальною особою, яка має нести адміністративну відповідальність за фактом встановленого перевищення названим ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, обставини якого зафіксовані в спірних постановах.

Стосовно доводів позивача про те, що він не керував транспортним засобом під час зафіксованих фактів перевищення швидкості, слід зазначити по-перше, те, що його притягнуто до відповідальності як власника транспортного засобу. По-друге, те, що і такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, позивач вказував на те, що транспортним засобом керувала його дружина ОСОБА_2 , яка підтвердила цей факт своїми поясненнями.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача про те, що з наданих фото та відеоматеріалів не можливо стверджувати те, що автомобілем FORD TERRITORY EV АА6552YА керував саме позивач.

В той же час, дослідженні фото та відеоматеріали дозволяють достовірно стверджувати те, що транспортним засобом керувала особа чоловічої статті, а не жінка.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає правильним не прийняття судом першої інстанції до уваги пояснення ОСОБА_2 щодо керування останньою транспортним засобом.

Обгрунтовано суд першої інстанції не прийняв до уваги і посилання позивача на застосунок «Дія», в якому наявна інформація про належного користувача транспортним засобом FORD TERRITORY EV АА6552YА, оскільки позивачем не було доведено того, коли така інформація була внесена до застосунку, у свою чергу, копія з цього застосунку свідчить про те, що дані були оновлені 17.04.2025, тобто після винесення оскаржуваних постанов (а.с.160).

Крім цього, з приводу позиції позивача про те, що він не керував транспортним засобом, слід зазначити те, що умови, за яких відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, чітко визначені законом, а саме частиною 1 ст. 279-3 КУпАП.

Цією нормою права встановлено, що таке звільнення може мати місце лише у випадку, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивачем доказів вчинення ним дій, які визначені частиною 1 статті 279-3 КУпАП, суду не надано, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не встановлено.

З приводу посилань позивача на неконституційність положень ст.ст.14-2, 279-3 КУпАП, слід зазначити те, що наведені в апеляційній скарзі аргументи не дають підстав для висновку про те, що названі положення КУпАП суперечать ст.62 Конституції України, оскільки ст.ст.14-2, 279-3 КУпАП не визначають власника транспортного засобу як єдину особу, відповідальну за вчинення адміністративних правопорушень. Так, за загальним правилом, виходячи з положень вказаних норм, власник несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах). В той час, наведені норми права містять положення, які направленні саме на встановлення відповідальної особи у випадку, коли власник транспортного засобу фактично ним не керував, а відповідно і не повинен нести відповідальність за визначений перелік адміністративних правопорушень. Отже, стверджувати те, що наведені норми КУпАП порушують принцип індивідуальної відповідальності, який запроваджений ст.62 Конституції України, підстав у спірному випадку не існує.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року у справі №215/5569/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.08.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров