Справа № 240/4971/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4971/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

26 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфатрейдінг Україна" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Житомирської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Держмитслужби №UA101000/2024/000410/1 від 21.10.2024 про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що позивачем, з метою імпорту товару на територію України подано до Житомирської митниці декларації для митного оформлення імпорту обладнання та комплектуючих. На підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору, разом з митною декларацією, декларант надав митниці необхідні і достатні документи, які підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Однак, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000410/1 від 21.10.2024 на підставі інформації, наявної в митному органі. Вважає, що спірні рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноти з`ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зазначає, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та містять розбіжності, а тому у митного органу виник сумнів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості товару. З урахуванням викладеного вважає, що рішення про коригування митної вартості №UA101000/2024/000410/1 від 21.10.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, тому обставини для їх скасування відсутні.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 07.01.2024 між Stovring Autoophug ApS (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфатрейдінг Україна" (далі - ТОВ "Альфатрейдінг Україна") (покупець) укладено контракт №STUG-17, згідно якого продавець зобов`язується поставити, а покупець - прийняти і оплатити нові автомобілі та автомобілі, що були у вжитку, нові і вживані трактори, навантажувачі, автобуси, комбайни, мотоцикли, промислове устаткування, автомобільні деталі, запчастини, пристосування і приналежності, в тому числі кузови для моторних транспортних засобів на умовах DAP - Zhytomyr, DAP - Rivne, DAP - Biala Krynytsia, DAP - Lutsk. Згідно інвойсу на кожну поставку. Валюта оплати Євро.

Відповідно до специфікації від 10.10.2024 №2215 до контракту №STUG-17 від 07.01.2024: умови поставки - DAP Житомир; країна походження JP; ціна контракту є сума зазначена у інвойсі 1500 євро.

Відповідно до митної декларації №24UA28U3 ТОВ "Альфатрейдінг Україна" придбало транспортний засіб - Мотоцикл, що був у використанні; марка - YAMAHA, модель - FZ1, номер рами - НОМЕР_1 , двигун - бензиновий, робочий об`єм двигуна - 998, кількість місць - 2, для користування по дорогах загального користування; календарний рік виготовлення - 2010.

До митного органу подано митну декларацію, за якою декларантом ФОП ОСОБА_1 заявлено наступні відомості: відправник товару: Stovring Autoophug ApS Banesvinget 9-12 9530 Stovring одержувач ТОВ «Альфатрейдінг Україна" Україна, 10001, м.Житомир, вул. Київська, буд. 79, опис товару: Мотоцикл, що був у використанні; марка - YAMAHA, модель - FZ1, номер рами - НОМЕР_1 , двигун - бензиновий, робочий об`єм двигуна - 998, кількість місць - 2, для користування по дорогах загального користування; - календарний рік виготовлення - 2010.

Загальна сума за розрахунком (фактурна вартість товару): 1500 євро, сума у грн. 67090,80.

Разом з вказаною митною декларацією, на підтвердження заявленої митної вартості, позивачем було надано: рахунок-фактура (інвойс) №413052 від 10.10.2024; декларація про походження товару №413052 від 10.10.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.02.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу) товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів STUG-17 від 07.01.2024; копія митної декларації країни відправлення 24DKCODYQKZUKA9AB1 від 14.10.2024; платіжна інструкція від 11.10.2024; фото.

Однак, 21.10.2024 Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000410/1 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач, не погоджуючись із такими рішеннями, вважаючи зазначені рішення про коригування митної вартості протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України).

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митного органу про відмову у митному оформленні товарів та коригування митної вартості товарів.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Судом встановлено, що 07.01.2024 між Stovring Autoophug ApS (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфатрейдінг Україна" (далі - ТОВ "Альфатрейдінг Україна") (покупець) укладено контракт №STUG-17, згідно якого продавець зобов`язується поставити, а покупець - прийняти і оплатити нові автомобілі та автомобілі, що були у вжитку, нові і вживані трактори, навантажувачі, автобуси, комбайни, мотоцикли, промислове устаткування, автомобільні деталі, запчастини, пристосування і приналежності, в тому числі кузова для моторних транспортних засобів на умовах DAP - Zhytomyr, DAP - Rivne, DAP - Biala Krynytsia, DAP - Lutsk. Згідно інвойсу на кожну поставку. Валюта оплати Євро.

Відповідно до специфікації від 10.10.2024 №2215 до контракту №STUG-17 від 07.01.2024: умови поставки - DAP Житомир; країна походження JP; ціна контракту є сума зазначена у інвойсі 1500 євро.

Відповідно до митної декларації №24UA28U3 ТОВ "Альфатрейдінг Україна" придбало транспортний засіб - Мотоцикл, що був у використанні; марка - YAMAHA, модель - FZ1, номер рами - НОМЕР_1 , двигун - бензиновий, робочий об`єм двигуна - 998, кількість місць - 2, для користування по дорогах загального користування; календарний рік виготовлення - 2010.

До митного органу подано митну декларацію, за якою декларантом ФОП ОСОБА_1 заявлено наступні відомості: відправник товару: Stovring Autoophug ApS Banesvinget 9-12 9530 Stovring одержувач ТОВ «Альфатрейдінг Україна" Україна, 10001, м.Житомир, вул. Київська, буд. 79, опис товару: Мотоцикл, що був у використанні; марка - YAMAHA, модель - FZ1, номер рами - НОМЕР_1 , двигун - бензиновий, робочиий об`єм двигуна - 998, кількість місць - 2, для користування по дорогах загального користування; - календарний рік виготовлення - 2010.

Загальна сума за розрахунком (фактурна вартість товару): 1500 євро, сума у грн. 67090,80.

Разом з вказаною митною декларацією, на підтвердження заявленої митної вартості, позивачем було надано: рахунок-фактура (інвойс) №413052 від 10.10.2024; декларація про походження товару №413052 від 10.10.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 28.02.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу) товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів STUG-17 від 07.01.2024; копія митної декларації країни відправлення 24DKCODYQKZUKA9AB1 від 14.10.2024; платіжна інструкція від 11.10.2024; фото.

Однак, 21.10.2024 Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2024/000410/1 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В пункті 33 рішення про коригування митної вартості товарів викладені обставини та джерела інформації, якими користувались митні органи для визначення митної вартості товарів.

Так, за змістом оскаржуваного рішення встановлено, що документи, подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а саме: "В контракті №STUG-17 від 07.01.2024 відсутні відомості про уповноважену особу (представника) продавця товару. Крім того, відомості про таку особу відсутні в Специфікації №2215 від 10.10.2024. За відсутності відомостей про уповноважену особу продавця, що підписала контракт та специфікацію, у митниці наявні обґрунтовані сумніви щодо наявності у особи, що підписала вищевказані документи обсягу повноважень, належним чином та в установленому порядку наданих йому (їй) особою, яку він (вона) представляє.

Ціна товару (вартість, всього) в інвойсі (фактурі) №413052 від 10.10.2024 зазначена на рівні 11180,00 DKK, тоді як заявлена фактурна вартість становить 1500,00 EUR. Інвойс (фактура) №413052 від 10.10.2024 містив дані, що виражені у 1500,00 євро, однак не зазначено які самі відомості відображає дана сума і як вона стосується ціни товару. Додатково наданий переклад копії митної декларації країни відправлення №24DKCODYQKZUKA9AB1 від 14.10.2024 містить відомості про статистичну вартість товару у кронах.

В документі під кодом 0380 №413052 від 10.10.2024 зазначено, що товар підлягає 100% передоплаті до 10.10.2024. Додатково надана платіжна інструкція в іноземній валют №252 від 11.10.2024 не може бути використана для підтвердження ціни, що підлягає сплаті за товар, оскільки сплачена сума в євро, а у фактурі №413052 від 10.10.2024 товар визначено в датських кронах. Оплачена суму 1500,00 євро може стосуватися додаткових послуг (комісії), що стосуються товару та надаються продавцем, або бути частковою оплатою (частиною розстроченої суми), як це передбачено п. 3.2 Контракту №STUG-17 від 07.01.2024. Також, оплата здійснена пізніш строків зазначених в рахунку-фактурі (дата проведення 14.10.2024).

У графі 31 МД №24UA28U3 зазначено про те, що ввезений КТЗ на митну територію України мотоцикл, має аварійні пошкодження (фара, обтічник, пластик навісний, скло вітрове). Товарно-супровідні документи (контракт, специфікація до контракту, рахунок-фактура) не містить відомостей про наявність таких пошкоджень транспортного засобу на момент його продажу, що імовірно вплинуло на ціну товару у бік її зменшення.

Згідно перекладу рахунку-фактури №413052 від 10.10.2024 ціна товару (22375 данських крон) не відповідає ціні заявленій в оригіналі документа. В зв`язку з виявленою невідповідністю в митного органу виникають сумніви щодо перекладу всього тексту рахунку-фактури, в тому числі наявності пошкоджень".

Проаналізувавши зазначені підстави для коригування митної вартості, слід зазначити наступне.

Щодо доводів митного органу про надання декларантом контракту №STUG-17 від 07.01.2024 та специфікація від 10.10.2024 за №2215, в яких відсутні відомості про уповноважену особу (представника) продавця товару, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 205 Цивільного кодексу України у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Згідно частини 2 статті 206 ЦК України юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів.

З огляду на оформлення продавцем рахунку-фактури №413052 від 10.10.2024, на підставі якого позивач здійснив оплату за товар та поставку такого товару, суд приходить до висновку, що домовленість між сторонами договору мала місце та виконана.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання митного органу на положення частини 2 статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 №959-ХІІ на обґрунтування правомірності та законності його позиції.

Положень названої правової норм, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, визначають загальні умови, дотримання яких обумовлює можливість укладення зовнішньоекономічного договору (контракту). При цьому, такі не передбачають обов`язку зазначення особи, уповноваженої на підписання такого договору (контракту), в його тексті.

Відповідачем не вказано у оспорюваному рішенні яким вимогам згідно із законодавством країни продавця не відповідав контракт №STUG-17 від 07.01.2024, в тому числі в частині проставлення лише печатки продавця без підпису.

Як видно з матеріалів справи, контракт №STUG-17 від 07.01.2024 та специфікація від 10.10.2024 за №2215 містять усі необхідні реквізити сторін, підпис та печатку покупця, печатку продавця. В силу презумпції правомірності правочину даний договір є чинним, волевиявлення сторін спрямовано на реальне виконання взятих на себе зобов`язань, про що свідчать документи, складені за результатами виконання сторонами умов даного договору та дії сторін щодо поставки товару та його оплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 викладено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Отже, контракт №STUG-17 від 07.01.2024 та специфікація від 10.10.2024 за №2215 мали бути враховані митним органом при перевірці заявленої митної вартості товару.

Що стосується посилання відповідача, що оплата товару з проведено з порушенням строків, який продавець визначив для оплати, а також інвойс (фактура) не містить інформації про те, що 1500 євро є еквівалентом визначеної у такому рахунку вартості товару в розмірі 11 180,00 датських крон, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 в справі №1.380.2019.001438 дійшов висновку про те, що строк оплати за товар не може впливати на визначення митної вартості товару і це покликання не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснюватися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для коригування митної вартості товару, а тим більше витребування контролюючим органом додаткових документів. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі №420/1709/19.

У специфікації №2215 від 10.10.2024 та платіжній інструкції №252 від 11.10.2024 вказана однакова сума товару - 1500 Євро, в інвойсі (фактурі) №413052 від 10.10.2024 вказана сума товару - 11 180,00 датських крон та ідентифікаційний код транспортного засобу, за який здійснюється оплата - JYARN89, а отже, вказані документи містять розпізнавальну та ідентифікуючу інформацію щодо задекларованого ТЗ.

При цьому, зауважуючи на те, що після отримання від позивача оплати в розмірі 1500 євро, продавець відвантажив товар, за який така оплата проведена, суд приходить до висновку, що зазначена у рахунку фактурі сума у вигляді 1500 євро є еквівалентом вартості товару в розмірі 11 180,00 датських крон.

Саме тому, висновок відповідача про те, що на момент здійснення оплати інвойс втратив чинність, а разом з ним і пропозиція продавця по ціні товару, не відповідає дійсності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, а відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за другорядним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Щодо тверджень відповідача у оскаржуваному рішенні про те, що товарно-супровідні документи не містять відомостей про наявність аварійних пошкоджень транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Так, в графі 31 №24UA28U3 зазначено: мотоцикл, що був у використанні; марка - YAMAHA, модель - FZ1, номер рами - JYARN29, двигун - бензиновий, робочий об`єм двигуна - 998, кількість місць - 2, для користування по дорогах загального користування.

Апеляційний суд зазначає, що в контракті №STUG-17 від 07.01.2024 вказано, що продавець зобов`язується поставити, а покупець - прийняти і оплатити нові автомобілі та автомобілі, що були у вжитку, нові і вживані мотоцикли. Також, в описі інвойса (фактури) №413052 від 10.10.2024, окрім марки, моделі транспортного засобу, прямо зазначено «skadet motorcykel/пошкоджений мотоцикл».

Також, до митного оформлення позивачем було подано фото транспортного засову, згідно яких наявні відповідні пошкодження.

Зазначені обставини не були досліджені та враховані митним органом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, позивачем були надані відповідні документи щодо технічних характеристик автомобіля, а тому твердження відповідача зводять нанівець про те, що товарно-супровідні документи не містять відомостей про наявність аварійних пошкоджень транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог Митного кодексу України, рішення про проведення митного огляду товарів, транспортних засобів під час переміщення через митний кордон приймає митний орган. Відтак позивач не може бути відповідальним за якість та повноту проведення митним органом митного огляду вказаного автомобіля та вказана обставина не може бути підставою для не визнання заявленої ним митної вартості.

Щодо наявності в перекладі копії рахунку-фактури №413052 від 10.10.2024 іншої ціни товару (22375 данських крон) ніж ціні заявленій в оригіналі документа, позивач пояснив суду та митному органу, що це є технічна помилка перекладу, яка в подальшому була виправлена.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що митним органом не доведено, що основні документи, подані декларантом, містили розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості, чи мали місце ознаки підробки або не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, як того вимагає ч.3 ст.53 МК України для виникнення права у митного органу витребувати додаткові документи.

За таких обставин суд критично оцінює позицію відповідача щодо наявності у поданих декларантом документах розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Судом встановлено, що за основу для коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом митним органом взято інформацію щодо вартості товару: МД 24UA19U3 від 17.01.2024 - Мотоцикл, після ДТП, внаслідок чого пошкоджено: передня вилка, руль, радіатор, лакофарбове покриття. був у користуванні:марка:YAMAHA;модель:YZF-R1;календарний рік виготовлення: 2010; модельний рік виготовлення: 2010; номер шасі: НОМЕР_3 ; тип двигуна: бензин; об`єм двигуна: 998 ст3; потужність двигуна: 134 kW; колір ТЗ: білий; тип кузова: мотоцикл кількість місць (включаючи водія):2; Країна виробник: Японія (JP) - 3015,80 євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Джерело інформації: Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI, інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, які містяться в ціновій базі ЄАС ДМСУ.

Колегія суддів зауважує, що вказані декларації не можуть вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж, вищезазначені декларації не розкривають умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час митного оформлення.

Вказана митна декларація не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товари, що ввозились позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.

Наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15.

Відповідно до п.2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 МК України.

Зазначена позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 у справі №804/7761/16.

Отже, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

Колегія суддів зауважує, що у спірних правовідносинах матеріалами справи підтверджено надання позивачем під час митного оформлення товару документів, що містять у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Відповідачем не доведені неповнота, неточність чи недостатність наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом, наявність установлених частинами першою та другою статті 58 Митного кодексу України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині шостій статті 54 Митного кодексу України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а, отже, і підстав для застосування положень частини третьої статті 57 та частини третьої статті 58 Митного кодексу України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Правова позиція щодо необхідності доведення відповідачем обставин неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 826/23118/15.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач не довів, що вартість ввезеного товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товаром, ввезеним позивачем та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

Відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Як встановлено ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення Житомирської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості №UA101000/2024/000410/1 від 21.10.2024 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Шидловський В.Б.