Справа № 620/16469/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач/апелянт/ГУ ПФУ в Чернігівській області) з вимогами:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1, 14, у розмірі 1, 197 та у розмірі 1, 0796;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 9 118, 81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 14 з 01 березня 2022 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 197 з 01 березня 2023 року відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1, 0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 24 лютого 2024 року № 185 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 13 червня 2024 року.

Позивач обґрунтовував вимоги тим, що відповідач безпідставно не здійснив індексацію його пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, а саме: з 01 березня 2022 року - із застосуванням коефіцієнта 1,14, який відображає зростання показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачувалися страхові внески та який враховується для обчислення пенсії; з 01 березня 2023 року - з урахуванням коефіцієнта 1,197; з 01 березня 2024 року - з урахуванням коефіцієнта 1,0796.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2023 роки, з якої сплачено страхові внески, та які враховуються для обчислення пенсії за 2022 рік у розмірі 1, 14, за 2023 рік у розмірі 1, 197, за 2024 рік у розмірі 1, 0796.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити індексацію з 12.06.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та які враховуються для обчислення пенсії (9 118, 81 грн) за 2022 рік у розмірі 1, 14, за 2023 рік у розмірі 1, 197, за 2024 рік у розмірі 1, 0796, у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 12 червня 2024 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 950, 00 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи таке рішення, виходив з того, що при проведенні індексації пенсій згідно з частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягає збільшенню показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який безпосередньо враховувався при призначенні пенсії, а не фіксоване значення станом на 01 жовтня 2017 року, передбачене пунктом 5 Порядку № 124. Визначивши базою для розрахунку саме цей сталий показник 3 764, 40 грн, відповідач діяв усупереч закону, підмінивши встановлений ним механізм індексації, що суперечить принципу верховенства права та пріоритетності закону над підзаконним актом. Суд, пославшись на актуальну практику Верховного Суду, зокрема постанову від 13 січня 2025 року у справі №160/28752/23 та інші рішення у подібних спорах, дійшов висновку, що Кабінет Міністрів України має повноваження визначати порядок проведення індексації та розмір коефіцієнта збільшення, але не може змінювати вихідний показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески і яка враховувалась при призначенні пенсії. Оскільки індексація за 2022, 2023 і 2024 роки повинна була проводитися з урахуванням коефіцієнтів 1, 14; 1, 197; 1, 0796 саме до показника 9 118, 81 грн, який був базовим при обчисленні пенсії позивача, та враховуючи, що звернення до суду відбулося у межах шестимісячного строку для вимог про виплату сум, суд визнав протиправною бездіяльність відповідача у цій частині та зобов`язав провести відповідний перерахунок і виплату з 12 червня 2024 року.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким у їх задоволенні відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, апелянт послався на те, що індексація пенсії позивачу за 2022-2024 роки була проведена відповідно до вимог чинного законодавства та постанов Кабінету Міністрів України № 118, № 168, № 185 шляхом застосування показника середньої заробітної плати станом на 01 жовтня 2017 року (3 764, 40 грн), збільшеного на передбачені коефіцієнти, як це встановлено пунктом 5 Порядку № 124. Застосування цього порядку не суперечить Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, оскільки уряд уповноважений визначати порядок індексації. Обчислення пенсії позивачу проведено з урахуванням середнього заробітку за 2018-2020 роки (9 118, 81 грн), який є більшим за результат перерахунку із бази 3 764, 40 грн з множенням на коефіцієнти 1, 17; 1, 11; 1, 11; 1, 14; 1, 197; 1, 0796 (що становить 7 994,47 грн), тому підстав для збільшення пенсії немає. Вказує, що у випадках, коли індексація не призводить до підвищення пенсії, постановами Кабінету Міністрів України передбачено встановлення щомісячної доплати (135 грн з 01 березня 2022 року, 100 грн з 01 березня 2023 року та 100 грн з 01 березня 2024 року), яку позивачу було нараховано і виплачено.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Чернігівській області та з 04 січня 2021 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується сторонами.

Вважаючи, що під час перерахунку пенсії, відповідачем не проведено індексацію шляхом збільшення показника середньої заробітної плати по Україні, який враховується при обчисленні його пенсії на коефіцієнти збільшення 1, 14, 1, 197, 1, 0796 ОСОБА_1 24 жовтня 2024 року звернувся до відповідача з відповідною заявою.

Листом від 26 листопада 2024 року відповідач повідомив ОСОБА_1 , що пенсія за віком обчислена з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018-2020 роки, що становить 9 118, 81 грн. Здійснення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки (3 764, 40 грн), збільшеного на коефіцієнти 1, 17, 1, 11, 1, 11, 1, 14, 1, 197 та 1, 0796 (3 764, 40 грн х 1, 17 х 1, 11 х 1, 11 х 1, 14 х 1, 197 х 1, 0796 = 7 994, 47 грн) не призводило до збільшення розміру пенсії. За документами пенсійної справи пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства.

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача щодо непроведення індексації пенсії у правильному розмірі, позивач звернувся до суду.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) врегульовано принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини другої статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 (далі - Порядок № 124).

Пунктом 1 Порядку № 124 встановлено, що він визначає механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з абзацом другим пункту 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону України № 1058-IV.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою: К= (ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% + 1/100%, де: ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках); ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100 % - 100 %, де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення; Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Згідно пункту 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян від 26 березня 2008 року № 265 (Офіційний вісник України, 2008 року, №25, статті 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно із пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118 з 01 березня 2022 року перерахунок пенсій, передбачений частиною другою статті 42 Закону України № 1058-IV, здійснюється із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, у розмірі 1,14.

За пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168 з 01 березня 2023 року пенсії, призначені згідно із Законом № 1058-IV, перераховуються шляхом застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 1,197.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 185 з 01 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20 лютого 2019 року № 124 (Офіційний вісник України, 2019 року, №19, статті 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач автоматично провів перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2022 року з урахуванням згаданих Постанов, та встановив до пенсії доплату в сумі 100 грн. Разом із тим, індексація пенсії позивача у порядку, визначеному частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, із застосуванням затверджених Кабінетом Міністрів України коефіцієнтів збільшення (1,14 з 01 березня 2022 року, 1,197 з 01 березня 2023 року, 1,0796 з 01 березня 2024 року) проведена не була.

З матеріалів справи слідує, що відповідач мотивував відмову проведення належного перерахунку тим, що показник середньої заробітної плати за 2017- 2019 роки (7 763, 17 грн), застосований при первинному призначенні пенсії, перевищує розрахункові величини за попередні роки з урахуванням індексацій (7 405, 03 грн), а отже підстав для збільшення пенсії не вбачається.

Проте такі дії суперечать вимогам частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, яка прямо передбачає обов`язкове щорічне проведення перерахунку пенсій з 1 березня шляхом індексації показника середньої заробітної плати, незалежно від розміру первинно врахованого показника.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності обов`язку у пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, відповідно до частини другої статті 42 Закону України № 1058-IV та постанов Кабінету Міністрів України.

Сукупне незастосування зазначених коефіцієнтів свідчить про порушення вимог чинного законодавства у сфері пенсійного забезпечення, що підтверджує наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з мотивами суду першої інстанції стосовно необґрунтованості доводів відповідача про те, що здійснення перерахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки не призводить до збільшення розміру пенсії, оскільки позивач і не звертався з таким проханням, а просив провести перерахунок пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки.

Втім, проіндексований розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2017- 2019 роки), із застосуванням затверджених щорічних коефіцієнтів збільшення, становить:

- станом на 2021 рік: 7 763, 17 х 1,11 = 8 617, 12 грн (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127);

- станом на 2022 рік: 8 617, 12 х 1,14 = 9 823, 51 грн (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118);

- станом на 2023 рік: 9 823, 51 х 1,197 = 11 753, 94 грн (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168);

- станом на 2024 рік: 11 753, 94 Ч 1,0796 = 12 683, 46 грн (згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 № 185).

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що застосування щорічних затверджених коефіцієнтів індексації поступово збільшує розрахункову базу для пенсійних виплат, і проіндексований показник значно перевищує первісний (7 763,17 грн), що спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку.

Фактичний розмір пенсії, що виплачувався позивачу протягом відповідних років, не перевищував жодного з наведених вище індексованих показників.

Отже, позивач має законне право на проведення щорічної індексації пенсії відповідно до вимог частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.

Відсутність такого перерахунку з боку відповідача свідчить про протиправну бездіяльність та є достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити індексацію пенсії позивача, виходячи з показника середньої заробітної плати, який враховувався при її призначенні, та із застосуванням передбачених законом коефіцієнтів, але з урахуванням шестимісячного строку звернення до суду, що обмежує період захисту прав позивача з 12 червня 2024 року.

Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.