Справа № 360/1216/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1216/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) позовну заяву ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла сформована 10.06.2025 в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області (далі відповідач), в якій, з урахуванням уточнених вимог, позивач просить:

- визнати протиправним розпорядження № 121 від 12.12.2024, видане начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, про передачу ОСОБА_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України та затвердженого проекту землеустрою в користування земельної ділянки загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства;

- скасувати розпорядження № 121 від 12.12.2024 видане начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, про передачу ОСОБА_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України та затвердженого проекту землеустрою в користування земельної ділянки загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарств;

- стягнути з Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області на мою користь моральну шкоду у розмірі 100000 гривень за тривале невиконання судового рішення та протиправні дії, що спричинили мені душевні страждання, погіршення здоров`я та неможливість створення фермерського господарства.

В обґрунтування позову зазначено, що з 2015 року позивач намагається отримати земельну ділянку площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 у справі № 360/3860/20, яке набрало законної сили 24.06.2021 за результатами апеляційного розгляду, Новоайдарську селищну раду зобов`язано надати мені земельну ділянку площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства.

27.08.2021 видано виконавчий лист № 360/3860/20, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 75226655 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Проте станом на 10.06.2025 Новоайдарська селищна рада, а згодом її правонаступник Новоайдарська селищна військова адміністрація Щастинського району Луганської області (далі Військова адміністрація), не виконали судове рішення.

Указом Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 створено Військову адміністрацію, яка, відповідно до постанови Верховної Ради України від 03.11.2022 № 2705-ІХ, стала правонаступником Новоайдарської селищної ради. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 360/3860/20 боржника у виконавчому провадженні замінено на Військову адміністрацію.

Начальник вйськової адміністрації Шопін І.В. 12.12.2024, видав розпорядження № 121 про передачу позивачу земельної ділянки площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства.

Позивач вважає розпорядження протиправним, оскільки:

- передача здійснена без зміни цільового призначення ділянки (в Державному земельному кадастрі вона обліковується як земля для сінокосіння та випасання худоби), що порушує ст. 20 Земельного кодексу України;

- видача розпорядження одноосібно начальником Військової адміністрації суперечить ст. 122 Земельного кодексу України, яка передбачає колегіальний розгляд питань передачі земель комунальної власності;

- відповідно до Постанови КМУ № 738 від 15.07.2022, під час воєнного стану передача земель без аукціону допускається лише на строк до 1 року, тоді як постійне користування є безстроковим;

- рішення прийнято з порушенням Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-IX, зокрема щодо залучення позивача до провадження, права подання пояснень і доказів та інформування про розгляд справи.

Також, з 25.11.2024 по 04.12.2024 позивач перебував на екстреному лікуванні в Національному науковому центрі Інституті кардіології через аритмію стан, якої раніше не було. Пов`язує погіршення здоров`я зі стресом, спричиненим тривалою судовою тяганиною та бездіяльністю відповідача. Відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 гривень вважає справедливою.

Ухвалою суду від 16.06.2025 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем на виконання ухвали суду від 16.06.2025 надано уточнену позовну заяву у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 30.06.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Ухвалою суду від 21.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 21.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи.

До Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову виходячи з такого.

До Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позов в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову виходячи з такого.

Предмет позову та позовні вимоги є фактично незгодою позивача з виконанням судового рішення у справі № 360/3860/20, чим порушуються норми процесуального права щодо судового контролю, передбачені статтею 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Щодо зміни цільового призначення земельних ділянок зазначив, що на момент виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/3860/20 Відповідач не володів інформацією щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, у т.ч. ані в мотивувальній частині рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/3860/20 від 27.08.2021, ані в резолютивній частині відсутні вимоги щодо зобов`язання Відповідача змінити цільове призначення земельних ділянок.

Щодо вимог про визнання протиправним та скасування Розпорядження начальника Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області № 121 від 12.12.2024 вказав, що це розпорядження видано виключно з метою виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду № 360/3860/20 від 23.02.2021, постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП № 75226655 від 06.06.2024, ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 про заміну сторони виконавчого провадження, якою Новоайдарську селищну раду замінено на Новоайдарську селищну військову адміністрацію як сторону у цьому виконавчому провадженні.

Оскаржуване розпорядження не є актом дискреційного характеру, а виключно реалізацією судового рішення в порядку, визначеному законодавством. Відповідач не мав можливості змінити його зміст або відмовитись від виконання. У межах виконавчого провадження № ВП 75226655 від 06.06.2024 року відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Дане розпорядження стало підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2025 року в якому вказано: «Боржником рішення суду виконано фактично у повному обсязі, відповідно до розпорядження Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області від 12.12.2024 № 121».

У розпорядженні № 121 вказано лише ті положення, які передбачені резолютивною частиною судового рішення. Будь-яких нових волевиявлень або використання дискреційних повноважень з боку військової адміністрації не відбувалося.

Посилання позивача на Закон України "Про адміністративну процедуру" № 2073-IX вважає помилковим, оскільки зазначений закон застосовується до рішень, що приймаються в межах нових адміністративних процедур. Розпорядження № 121 є актом виконання судового рішення, а не адміністративного провадження за зверненням особи.

Зміна цільового призначення земельної ділянки, на якій наголошує позивач, є окремою адміністративною процедурою. Вона передбачає ініціативу користувача земельної ділянки і не може бути покладена на військову адміністрацію в межах виконання судового рішення. Більше того, земельна ділянка розташована на тимчасово окупованій території (Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф.)

Не погоджуючись з вимогою про стягнення моральної шкоди вказав, що позивач посилається на погіршення стану здоров`я, зокрема на фібриляцію передсердь, гіпертонічну хворобу, встановлену 27.11.2024. Водночас відсутній причинно-наслідковий зв`язок між цими обставинами та діями військової адміністрації. Виписка з медичної документації свідчить про стресовий фактор з листопада 2024 року, однак не містить жодного висновку про те, що госпіталізація спричинена діями військової адміністрації або виданим розпорядженням, яке винесено на користь позивача і мало стати приємною емоцією. Зазначений діагноз має багатофакторну природу та є типовим для осіб віком понад 55 років. Судова практика вимагає доведення складу дії/бездіяльності для стягнення моральної шкоди, зокрема наявності: протиправної дії; шкоди; причинного зв`язку; вини відповідача.

Жодна з цих умов у справі не підтверджена.

Окрім того, ОСОБА_1 надіслав на адресу Новоайдарської селищної військової адміністрації в період, як він стверджує, знаходження на стаціонарному лікуванні вісім запитів на публічну інформацію, що зовсім не схоже на поведінку людини, стурбованої власним станом здоров`я. Отже, загострення хвороби та стрес жодним чином не вплинув на нормальне життя позивача. Госпіталізація з 25.11.2024 по 05.12.2024 навіть за терміном не сходиться із датою винесення розпоряджень від 12.12.2024.

Суму моральної шкоди у розмірі 100 000 грн вважає завищеною та необґрунтованою.

Спробу оскаржити акт, виданий на виконання рішення, в інтересах самого позивача, вважає зловживанням процесуальними правами та просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали судової справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України судом встановлено таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі № 360/3860/20, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення шістдесят дев`ятої сесії сьомого скликання № 69/2 від 10.09.2020 Новоайдарської селищної ради про відмову ОСОБА_1 в наданні у користування земельної ділянки. Зобов`язано Новоайдарську селищну раду надати ОСОБА_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України та затвердженого проекту землеустрою в користування земельної ділянки загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району, для ведення фермерського господарства.

Начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніною М.В. 06.06.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 360/3860/20, виданого 27.08.2021 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Новоайдарську селищну раду надати ОСОБА_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України та затвердженого проекту землеустрою в користування земельної ділянки загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району, для ведення фермерського господарства.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі № 360/3860/20 здійснено заміну боржника у виконавчому провадженні ВП № 75226655 з примусового виконання виконавчого листа № 360/3860/20, виданого 27.08.2021 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Новоайдарської селищної ради надати ОСОБА_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України та затвердженого проекту землеустрою в користування земельну ділянку загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер :42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району, для ведення фермерського господарства, з Новоайдарської селищної ради (ідентифікаційний код 04335571) на правонаступника - Новоайдарську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області (ідентифікаційний код 44840780, місцезнаходження: Луганська область, Щастинський район, смт. Новоайдар(з), вул. Дружби, буд. 1).

Начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області 12 грудня 2024 року видано розпорядження № 121, яким на виконання рішення суду у справі № 360/3860/20 надано ОСОБА_1 відповідно до вимог Земельного Кодексу України та затвердженого проекту землеустрою в користування земельної ділянки загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства.

Рішенням Новоайдарської селищної ради сьомого скликання сімдесят другої сесії від 20.11.2020 № 72/14-8 «Про надання дозволу Новоайдарській селищній раді на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності, цільове призначення яких змінюється» надано дозвіл Новоайдарській селищній раді на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності загальною площею 42.2236 га, в тому числі: кадастровий номер :42:001:0126 площею 1.8406 га, кадастровий номер :42:001:0149 площею 5.7164 га, кадастровий номер :42:001:0150 площею 6.2309 га, кадастровий номер :42:012:0131 площею 11.4774 га, кадастровий номер :42:012:0132 площею 6.9816 га, кадастровий номер :42:012:0134 площею 6.2122 га, кадастровий номер :42:012:0133 площею 3.7645 га, цільове призначення яких змінюється з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби», з метою створення громадських сіножатей та пасовищ, розташованих в межах населеного пункту смт Новоайдар.

Рішенням Новоайдарської селищної ради восьмого скликання дев`ятої сесії № 9/1-26 від 24.02.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (зі зміною цільового призначення)» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності, цільове призначення яких змінюється з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби» кадастрові номери: :42:001:0126, :42:001:0149, :42:001:0150, :42:012:0131, :42:012:0132, :42:012:0133, :42:012:0134, загальною площею 42,2236 га, розташовані в межах населеного пункту смт Новоайдар Щастинського району Луганської області.

Змінено цільове призначення земельних ділянок комунальної власності загальною площею 42,2236 га з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби», а саме:

- земельної ділянки площею 1,8406 га кадастровий номер :42:001:0126 (код угіддя - 002.01 сіножаті);

- земельної ділянки площею 5,7164 га кадастровий номер :42:001:0149 (код угіддя - 002.01 сіножаті);

- земельної ділянки площею 6,2309 га кадастровий номер :42:001:0150 (код угіддя - 002.01 сіножаті);

- земельної ділянки площею 11,4774 га кадастровий номер :42:012:0131 (код угіддя - 002.02 пасовища);

- земельної ділянки площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132 (код угіддя - 002.02 пасовища);

- земельної ділянки площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133 (код угіддя - 002.02 пасовища);

- земельної ділянки площею 6,2122 га кадастровий номер :42:012:0134 (код угіддя - 002.02 пасовища).

Указом Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області», який згідно з пунктом 4 набирає чинності з дня його оприлюднення, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану», утворено, зокрема Новоайдарську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області.

Розпорядженням Президента України від 23.09.2022 № 210/2022-рп «Про призначення І. Шопіна начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області» призначено Шопіна Ігоря Вікторовича начальником Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої та другої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України, зокрема:

надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) (частина перша);

відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста);

рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. (частина одинадцята);

підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (частина чотирнадцята);

відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина п`ятнадцята).

Отже, затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання є обов`язковими складовими одного й того самого рішення про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення відповідно до вимог ч.11 ст. 123 Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі № 360/3860/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення шістдесят дев`ятої сесії сьомого скликання № 69/2 від 10.09.2020 Новоайдарської селищної ради про відмову ОСОБА_1 в наданні у користування земельної ділянки. Зобов`язано Новоайдарську селищну раду надати ОСОБА_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України та затвердженого проекту землеустрою в користування земельної ділянки загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району, для ведення фермерського господарства.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі № 360/3860/20 залишено без змін.

Отже, вказане рішення набрало чинності 24 червня 2021 року.

Між тим, рішенням Новоайдарської селищної ради сьомого скликання сімдесят другої сесії від 20.11.2020 № 72/14-8 «Про надання дозволу Новоайдарській селищній раді на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності, цільове призначення яких змінюється» надано дозвіл Новоайдарській селищній раді на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності загальною площею 42.2236 га, в тому числі: кадастровий номер :42:001:0126 площею 1.8406 га, кадастровий номер :42:001:0149 площею 5.7164 га, кадастровий номер :42:001:0150 площею 6.2309 га, кадастровий номер :42:012:0131 площею 11.4774 га, кадастровий номер :42:012:0132 площею 6.9816 га, кадастровий номер :42:012:0134 площею 6.2122 га, кадастровий номер :42:012:0133 площею 3.7645 га, цільове призначення яких змінюється з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби», з метою створення громадських сіножатей та пасовищ, розташованих в межах населеного пункту смт Новоайдар.

Рішенням Новоайдарської селищної ради восьмого скликання дев`ятої сесії № 9/1-26 від 24.02.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (зі зміною цільового призначення)» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності, цільове призначення яких змінюється з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби» кадастрові номери: :42:001:0126, :42:001:0149, :42:001:0150, :42:012:0131, :42:012:0132, :42:012:0133, :42:012:0134, загальною площею 42,2236 га, розташовані в межах населеного пункту смт Новоайдар Щастинського району Луганської області.

Змінено цільове призначення земельних ділянок комунальної власності загальною площею 42,2236 га з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «для сінокосіння і випасання худоби», зокрема,:

- земельної ділянки площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132 (код угіддя - 002.02 пасовища);

- земельної ділянки площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133 (код угіддя - 002.02 пасовища);

- земельної ділянки площею 6,2122 га кадастровий номер :42:012:0134 (код угіддя - 002.02 пасовища).

Рішення Новоайдарської селищної ради восьмого скликання дев`ятої сесії № 9/1-26 від 24.02.2021 про зміну цільового призначення спірних земельних ділянок комунальної власності з земель «для ведення фермерського господарства» на землі «пасовища» прийнято до набрання законної сили рішенням суду від 23 лютого 2021 року у справі № 360/3860/20.

Доказів оскарження та скасування рішення Новоайдарської селищної ради сьомого скликання сімдесят другої сесії від 20.11.2020 № 72/14-8 та рішення Новоайдарської селищної ради восьмого скликання дев`ятої сесії № 9/1-26 від 24.02.2021 сторонами суду не надано.

Отже, прийняття відповідачем розпорядження № 121 від 12.12.2024 про передачу позивачу у користування земельної ділянки загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № 2 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, як такої, що за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства, суперечить цільовому призначенню вказаних ділянок, які в Державному земельному кадастрі значаться як пасовища.

Таким чином, розпорядження № 121 від 12.12.2024 винесено без врахування цільового призначення земельних ділянок, визначеного в Державному земельному кадастрі.

Особливістю спірних правовідносин є те, що вони виникли під час дії воєнного стану та однією зі сторін цих правовідносин є селищна військова адміністрація.

Порядок створення та повноваження військових адміністрацій врегульовано Законом України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон № 389-VIII).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону №389-VIII на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 389-VIII військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад один рік).

Частиною третьою статті 15 Закону № 389-VIII визначено, що районна, обласна військові адміністрації здійснюють на відповідній території повноваження, віднесені до їхньої компетенції цим Законом, а також у разі прийняття Верховною Радою України за поданням Президента України рішення, передбаченого частиною третьою статті 10 цього Закону, або у разі тимчасової окупації або оточення адміністративного центру області повноваження із, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Указом Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області», який згідно з пунктом 4 набирає чинності з дня його оприлюднення, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану», утворено, зокрема Новоайдарську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області.

Указ Президента України від 23.09.2022 № 665/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області» набрав чинності 27.09.2022.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану`від 24.03.2022 № 2145-IX (далі - Закон № 2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до Земельного кодексу України.

Так, Розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28.

У підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

З огляду на зміни, які внесені до Земельного кодексу України Законом № 2145-IX, із 7 квітня 2022 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Суд зазначає, що дотримання встановленого порядку відведення у власність земель державної або комунальної власності становить особливий суспільний інтерес, оскільки відповідно до статті 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У зв`язку з цим, важливим є суворе дотримання порядку відведення землі у власні фізичним або юридичним особам, а також забезпечити конкурентний спосіб розпорядження таким суспільним активом як земля.

Тільки такий підхід забезпечить раціональне використання землі, а також реалізацію принципу рівності перед законом та запобігання всім формам дискримінації.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом у постановах від 27 січня 2023 року у справі № 120/19319/21-а та від 23 червня 2023 року у справі № 160/6214/21.

Суд зазначає, що чинне законодавство України, яке регулює відносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні положень підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, які можуть бути застосовані до спірних правовідносин, а також не містить застережень щодо виконання військовими адміністраціями судових рішень про зобов`язання органів місцевого самоврядування передати земельні ділянки у користування фізичним особам.

Розгляд вказаних питань переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин, оскаржуване розпорядження № 121 від 12 грудня 2024 року суперечить положенням підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, є необґрунтованим та прийнятим з перевищенням повноважень, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 100000,00 грн суд зазначає таке.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17.

Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (пункт 49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (пункт 52).

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (пункт 56).

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

У розвиток цих положень у постанові від 27.11.2019 у справі № 750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (пункт 51).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (пункт 53).

З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем (пункт 54).

Поняття моральна шкода є оціночним, комплексним і таким, що потребує дослідження в кожному окремому випадку.

Тобто, наявність підстав для відшкодування моральної шкоди та заявлений розмір на відшкодування такої шкоди є предметом доказування у справах про її стягнення.

В суду не виникає сумнівів, що позивач міг відчувати певний психологічний дискомфорт внаслідок тривалого невиконання рішення суду від 23 лютого 2021 року у справі № 360/3860/20, однак, невиконання вказаного судового рішення фактично спричинено не діями відповідача, а військовою агресією з боку російської федерації, введенням на території України воєнного стану та запровадженням законодавчих обмежень щодо розпорядження земельними ділянками комунальної форми власності.

Абстрактні посилання позивача на те, що порушення Військовою адміністрацією процедури прийняття Розпорядження № 121, передбаченої Законом № 2073-IX, завдало йому значної моральної шкоди, посиливши мої психологічні страждання, спричинивши погіршення здоров`я та підірвавши довіру до справедливості не є підтвердженням отримання ним моральної шкоди від прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження.

З огляду наведене суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди не належить до задоволення.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3 875,84 грн (квитанція № 4775-2615-1516-3767від 10.06.2025).

При цьому судовий збір за немайнову вимогу про визнання протиправним та скасування розпорядження № 121 від 12.12.2024 становить 968,96 гривень з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI, а саме подання позову через підсистему «Електронний суд».

Оскільки в цій частині позовні вимоги судом задовольняються, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 906,96 грн.

Витрати зі сплати судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області (місцезнаходження: вул. Дружби, буд. 1, смт. Новоайдар, Щастинський район, Луганська область, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області № 121 від 12.12.2024 про передачу ОСОБА_1 відповідно до вимог Земельного кодексу України та затвердженого проекту землеустрою в користування земельної ділянки загальною площею 16,9583 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 6,9816 га кадастровий номер :42:012:0132, ділянка № НОМЕР_3 площею 6,2122 га кадастровий номер 423155100:42:012:0134, ділянка № 3 площею 3,7645 га кадастровий номер :42:012:0133, розташованої в межах населеного пункту Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді, для ведення фермерського господарства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива