Справа № 380/24876/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24876/23 пров. № А/857/20504/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представник позивача: Мандзиняк Г.В.,

представника відповідача: Нестер С.І.,

представник третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року у справі № 380/24876/23 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Туристичний комплекс «Дрогобич» про стягнення податкового боргу,

суддя в 1-й інстанції Москаль Р.П.,

час ухвалення рішення не зазначено.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 16 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, або позивач) 23.10.2023 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про звернення стягнення на кошти Дрогобицької міської ради Львівської області (далі Дрогобицька міськрада, або відповідач) податкового боргу комунального підприємства «Туристичний комплекс «Дрогобич» Дрогобицької міської ради Львівської області (далі КП «Туристичний комплекс «Дрогобич») в сумі 1010045,74 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року у справі № 380/24876/23 адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Дрогобицької міської ради Львівської області (ідентифікаційний код 04055972) до бюджету податковий борг комунального підприємства «Туристичний центр «Дрогобич» Дрогобицької міської ради Львівської області (ідентифікаційний код 36527548) в сумі 1010045 (один мільйон десять тисяч сорок п`ять) грн. 74 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач Дрогобицька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт зазначає про те, що застосування процедури, передбаченої статтею 96 ПК України, є допустимим за умови неможливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника податків, у порядку встановленому статтею 95 ПК України. На підставі п. 30 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Станом на день розгляду цієї адміністративної справи в суді КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» все ще перебуває у стані припинення. Норми абз. 2 п. 96.3 ст. 96 ПК України дійсно передбачають обов`язок контролюючого органу звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно, однак таке виникає виключно у разі неотримання відповіді на надіслане в порядку п. 96.1 ст. 96 ПК України подання у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог.

Головне управління ДПС у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу від 21.07.2025 року в якому заперечує висновки апелянта, просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи про те, що Комунальне підприємство «Туристичний комплекс «Дрогобич» Дрогобицької міської ради Львівської області (ідентифікаційний код 36527548) зареєстроване як юридична особа 02.08.2001, є правонаступником КП «Інформаційно-туристичний центр» та КП готель «Тустань» (а.с.9-12, 53). Основним видом економічної діяльності підприємства за КВЕД є 55.10 «Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування». Засновником підприємства є Дрогобицька міська рада Львівської області. Підприємство перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області.

Починаючи з 2014 року орган стягнення вживав заходів до стягнення з КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» податкового боргу:

- рішення суду у справі №813/610/14 про стягнення з рахунків підприємства коштів для погашення податкового боргу в сумі 208284,69 грн., виконання якого було розстрочене на 36 календарних місяців (а.с.19);

- рішення суду у справі №813/966/15 про стягнення з рахунків підприємства коштів для погашення податкового боргу в сумі 79291,51 грн. (а.с.20-21);

- рішення суду у справі №1.380.2019.002048 про стягнення з рахунків підприємства коштів для погашення податкового боргу в сумі 446115,49 грн. (а.с.27-29);

- рішення суду у справі №380/18327/22 про стягнення коштів з рахунків підприємства в сумі 125239,91 грн. (а.с.33-35).

Орган стягнення з метою погашення податкового боргу підприємства на виконання цих рішень судів виставляв в банки, що обслуговують рахунки підприємства, платіжні інструкції про стягнення коштів (а.с.36-39), котрі надалі повернуті банками без виконання з причини відсутності коштів.

Орган стягнення вживав заходів до обтяження будь-якого належного підприємству нерухомого та рухомого майна, зареєстрував у відповідних реєстрах податкову заставу (а.с.16-18).

30.01.2019 податковий керуючий органу стягнення склав акт опису майна №5/5717 в податкову заставу, відповідно до якого відсутнє майно, що може бути описане в податкову заставу як джерело погашення податкового боргу КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» (а.с.26).

11.02.2021 ГУ ДПС у Львівській області звернулося до Дрогобицької міськради з поданням, оформленим листом №1407/5/13-01-13-10 від 11.02.2021 (а.с.30), в якому повідомило, що податковий борг КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» становить 1010 тис.грн. (в т.ч. ПДВ 300,2 тис.грн., податок на прибуток підприємств та фінустанов комунальної вартості 31,6 тис.грн., земельний податок з юридичних осіб 676,6 тис.грн., частина чистого прибутку 1,6 тис.грн.).

Виконавчий комітет Дрогобицької міськради листом вих №3-33/9200 від 06.10.2021 повідомив ГУ ДПС у Львівській області про результати розгляду його подання від 02.09.2021 (а.с.32) таким чином: «комунальне підприємство «Туристичний комплекс «Дрогобич», яке допустило заборгованість до бюджету на загальну суму 1010,0 тис.грн., рішенням сесії від 17.03.2017 №661, утворено комісію з реорганізації комунального підприємства «Туристичний комплекс «Дрогобич» шляхом приєднання до комунального підприємства «Дрогобицький ринок» (копія рішення додається)». Відповідно до рішення від 17.03.2017 №661 «Про реорганізацію шляхом приєднання юридичної особи - Комунальне підприємство «Туристичний комплекс «Дрогобич» Дрогобицької міської ради Львівської області» для більш раціональних витрат коштів міського бюджету, ефективного використання матеріальних ресурсів, з метою удосконалення структури управління комунальних підприємств міська рада вирішила реорганізувати юридичну особу - комунальне підприємство «Туристичний комплекс «Дрогобич» Дрогобицької міської ради Львівської області () шляхом його приєднання до комунального підприємства «Дрогобицький ринок».

Надалі (після отримання листа виконавчого комітету Дрогобицької міськради вих.№3-33/9200 від 06.10.2021) ГУ ДПС у Львівській області з`ясувало, що Дрогобицька міськрада прийняла рішення від 03.10.2017 №874 «Про внесення змін до рішення від 17.03.2017 №661 «Про припинення (реорганізацію) юридичної особи - комунальне підприємство «Туристичний комплекс «Дрогобич» Дрогобицької міської ради Львівської області () шляхом його приєднання до комунального підприємства «Дрогобицький ринок» ()» (а.с.24-25), яким вирішено припинити юридичну особу - комунальне підприємство «Туристичний комплекс «Дрогобич» Дрогобицької міської ради Львівської області () шляхом його ліквідації. З`ясувавши цю обставину, ГУ ДПС у Львівській області звернулося до Дрогобицької міськради з листом №6681/5/13-01-13-10 від 15.06.2023 (а.с.40) про пришвидшення ліквідаційної процедури підприємства з огляду на те, що процедура ліквідації фактично не здійснюється, податковий борг в сумі 1019,4 тис.грн. (в т.ч. 9,3 тис.грн. ЄСВ) не погашається. У відповідь надійшов лист №3-33/3297 від 26.06.2023 (а.с.41) про те, що голова ліквідаційної комісії Сенів А.Р. перебуває за межами України, після отримання згоди особи з належною кваліфікацією та досвідом на обіймання посади голови ліквідаційної комісії комунального підприємства, на сесію Дрогобицької міської ради буде виноситися проект рішення про затвердження нового голови ліквідаційної комісії.

Вирішуючи спір суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що Дрогобицька міськрада у спірних правовідносинах тривалий час діяла недобросовісно та вчиняла діяння, що перешкоджали контролюючому органу стягнути з комунального підприємства боржника податковий борг. З огляду на те, що заборгованість КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» перед бюджетом складається в тому числі з земельного податку, а також враховуючи профіль діяльності комунального підприємства (діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування) цілком очевидно, що на певному етапі своєї діяльності підприємство було наділене нерухомим майном, що могло бути використане як джерело для погашення податкового боргу. Відомості із загальнодоступних джерел інформації, таких як сайт Дрогобицької міської ради (https://drohobych-rada.gov.ua/pershi-vidremontovani-nomery-vidkryly-u-drogobytskomu-goteli-tustan-foto-video/) доводять, що міська рада в процесі реорганізації КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» шляхом його приєднання до КП «Дрогобицький ринок» перевела активи (майновий комплекс готелю) на баланс КП «Дрогобицький ринок». Надалі, змінивши (а.с.24) рішення про реорганізацію КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» на рішення про ліквідацію цього підприємства, міська рада як його засновник «забула» повернути комунальному підприємству - боржнику його активи, що забезпечували погашення податкового боргу перед бюджетом. Станом на дату надання відповіді ГУ ДПС у Львівській області на його звернення (подання) від 02.09.2021 Дрогобицька міськрада надала контролюючому органу недостовірну інформацію та приховала відомості про те, що змінила власне рішення про реорганізацію боржника шляхом приєднання до КП «Дрогобицький ринок» на рішення про ліквідацію КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», при цьому залишила майно комунального підприємства боржника у володінні КП «Дрогобицький ринок».

Колегія суддів дослідивши матеріли справи та доводи апеляційної скарги зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п.89.5 ст.89 ПК України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Механізм застосування податкової застави податковими органами визначається Порядком застосування податкової застави податковими органами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року № 586, пунктом 4 якого передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків обов`язків, визначених Кодексом, майно такого платника податків у випадках, встановлених Кодексом, передається у податкову заставу.

Пунктами 1 та 2 Розділу ІІ Порядку № 586 передбачено, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

При цьому, вказаним Порядком передбачено можливість як складення акта опису майна податковим керуючим, так і складення акта про відсутність майна у платника податків, що може бути описано у податкову заставу.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється положеннями статей 95 - 99 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень пункту 96.1 статті 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідно до пункту 96.3 статті 96 ПК України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пункті 96.1 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Для цього контролюючий орган звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України, у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу. Якщо вказані заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств регулюються спеціальними нормами, зокрема, статтею 96 ПК України, що зумовлено особливою метою створення таких підприємств, які у більшості випадків пов`язані із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства) та із захистом загальнодержавних інтересів (казенні підприємства).

Пунктом 96.1 статті 96 ПК України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно п. 96.3 ст. 96 ПК України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Виходячи з аналізу наведених вище норм права, обов`язок контролюючого органу на звернення із позовною заявою до органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство або його майно, із позовом про звернення стягнення податкового боргу на кошти такого органу виникає виключно у разі відсутності у боржника власного майна, яке може бути внесено в податкову заставу, або після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і лише за умови недостатності суми коштів, отриманих від такого продажу, для погашення податкового боргу. Наведені в пункті 96.1 статті 96 ПК України особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 цього Кодексу.

Аналогічний підхід до застосування наведених норм права викладено у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року (справа №826/15776/15), від 20 грудня 2019 року (справа №826/19486/15), від 11 вересня 2019 року (справа №826/8951/15), від 26 грудня 2018 року (справа №810/3735/15), від 6 листопада 2018 року (справа №807/903/15).

За змістом наведених норм лише дотримання процедури досудових дій, дає право контролюючому органу звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти місцевого самоврядування.

Передумовою звернення контролюючого органу до органу місцевого самоврядування (органу виконавчої влади) у порядку ст.96 ПК України є вжиття ним заходів щодо виявлення майна та встановлення неможливості внесення такого майна в податкову заставу внаслідок його відсутності.

При цьому, застосування передбаченої ст.96 ПК України процедури є допустимим за умови неможливості погашення податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника податків, у порядку встановленому ст.95 ПК України, та недостатності суми коштів, отриманих від продажу майна платника для погашення податкового боргу.

КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» є комунальним підприємством Дрогобицької міськради. Оскільки заходи із стягнення коштів, які перебувають власності КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», а також щодо опису його майна в податкову заставу були безрезультатними, активів, що в силу статті 87 ПК України можуть бути джерелами погашення податкового боргу, не виявлено, контролюючий орган мав визначені статтею 96 ПК України підстави для звернення до Дрогобицької міськради щодо прийняття одного із чотирьох альтернативних рішень з метою погашення податкового боргу КП «Туристичний комплекс «Дрогобич».

Суд першої інстанції встановив, що:

1) звернення (подання) ГУ ДПС у Львівській області від 11.02.2021 залишилося без відповіді Дрогобицької міськради;

2) у відповідь на звернення (подання) ГУ ДПС у Львівській області від 02.09.2021 перший заступник міського голови Дрогобицької міськради повідомив контролюючий орган про реорганізацію боржника шляхом приєднання до КП «Дрогобицький ринок».

З огляду на це у контролюючого органу виник обов`язок звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу комунальне) підприємство на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство або його майно.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року у справі № 380/24876/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 26.08.25