Справа № 140/6964/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6964/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Клочко А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів для відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності у виконавчому провадженні №73026226 щодо невиконання встановленого частиною першою статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) обов`язку вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; зобов`язання у виконавчому провадженні №73026226 вжити передбачених законодавством вичерпних заходів для повного виконання у розумні строки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі №140/3056/22; стягнення 200000,00 грн для відшкодування моральної шкоди (а.с.43-46).

Позов обґрунтований тим, що 18 жовтня 2023 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження (ВП) №73026226 з примусового виконання виконавчого листа №14732/2023, виданого Волинським окружним адміністративним судом 11 вересня 2023 року у справі №140/3056/22 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) надати ОСОБА_1 довідку з врахуванням номерів 20-21 та 26-27 у трудовій книжці у повному об`ємі.

Позивач вказав, що рішення суду залишається невиконаним, а державний виконавець не використав усі свої права та не виконав обов`язки, передбачені статтею 18 Закону №1404-VIII. На подану скаргу листом від 05 лютого 2025 року відповідач повідомив про винесення 19 вересня 2024 року та 03 лютого 2025 року відповідно до приписів статей 63, 75 Закону №1404-VIII постанов про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн та у подвійному розмірі 10200,00 грн. Однак накладення на ГУ ПФУ у Волинській області штрафу не призвело до виконання рішення суду та видачі довідки. У відповідь на чергову скаргу від 04 квітня 2025 року на бездіяльність державного виконавця листом від 05 травня 2025 року відповідач зазначив, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №140/1518/25 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 03 лютого 2025 року, оскільки суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області виконало рішення суду від 22 листопада 2022 року у справі №140/3056/22.

Позивач вважає, що судове рішення у справі №140/3056/22 в частині зобов`язання надати йому довідку з врахуванням номерів 20-21 та 26-27 у трудовій книжці не виконано, а бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є протиправною. Стаття 63 Закону №1404-VIII передбачає, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Відповідач не скористався правом на апеляційне оскарження рішення суду у справі №140/1518/25 згідно зі статтею 293 КАС України, що знівелювало дії виконавчої служби на завершальній стадії судового провадження і примусового виконання рішення суду, підриває авторитет державного органу і викликало у нього негативні емоції та переживання, завдало моральної шкоди, яка має бути компенсована відповідачем у розмірі 200000,00 грн.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадженні у справі; судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.53-55). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що виконавче провадження №73026226 відкрито 18 жовтня 2023 року відповідно до положень статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону №1404-VIII для примусового виконання виконавчого листа №14732/2023, виданого судом 11 вересня 2023 року, та копії постанови надіслано сторонам виконавчого провадження. Боржнику - ГУ ПФУ у Волинській області у вимозі від 21 березня 2024 року №9943 державним виконавцем зобов`язано вжити вичерпних заходів та надати інформацію про стан виконання рішення суду. Листом від 29 березня 2024 року №0300-0305-5/17989 боржник повідомив Відділ примусового виконання рішень про виконання судового рішення та надання ОСОБА_1 довідки форми РС-право про розрахунок стажу з врахуванням номерів 20-21 та 26-27 згідно його трудової книжки листом від 09 січня 2023 року №0300-1705-8/1334. Така ж відповідь була надана на повторну вимогу листом від 22 травня 2024 року №0300-0305-5/31668. Постановою державного виконавця від 19 вересня 2024 року згідно із заявою стягувача встановлено, що рішення не виконано без поважних причин, у зв`язку із чим накладено штраф у розмірі 5100,00 грн, а постановою від 03 лютого 2025 року винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. Проте постанова від 03 лютого 2025 року ВП №73026226 скасована у судовому порядку за позовом ГУ ПФУ у Волинській області. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №140/1518/25, яке набрало законної сили 15 березня 2025 року, констатовано виконання рішення суду у справі №140/3056/22 ГУ ПФУ у Волинській області у довідці РС-право відповідно до зобов`язальних приписів цього рішення. Тому державним виконавцем 02 липня 2025 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №73026226.

Відповідач вважає, що не допускав протиправної бездіяльності. Крім того наголосив, що у позовній заяві не обґрунтовано, у чому полягають моральні (душевні) страждання позивача та їх грошовий вимір, не доведено зв`язок між ними та діями Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Позивач та його представник подали відповідь на відзив (а.с.83-84, 86-88).

Суд зауважує, що за приписами частини першої статті 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Тобто подання інших заяв по суті справи у справах, визначених, зокрема, статтею 287 КАС України, не передбачено.

Заслухавши у судовому засіданні вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року №140/3056/22, яке набрало законної сили 23 грудня 2022 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області надати ОСОБА_1 довідку з врахуванням номерів 20-21 та 26-27 у трудовій книжці у повному об`ємі.

Судом видано виконавчий лист №14732/2023р. від 11 вересня 2023 року (а.с.9).

Як видно з матеріалів виконавчого провадження ВП №73026226, наданих на вимогу суду в ухвалі від 21 липня 2025 року, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 жовтня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №14732/2023, виданого 11 вересня 2023 року. Одночасно боржнику встановлено строк 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду (а.с.62).

27 лютого 2024 року позивач у заяві до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просив організувати та перевірити стан розгляду його заяви від 27 грудня 2023 року до державного виконавця, вжити заходів по виконанню постанови (а.с.12).

З інформації про виконавче провадження (а.с.92-93) слідує, що 21 березня 2024 року скасовано виконавчу дію «відкриття виконавчого провадження» у зв`язку із помилкою виконавця (а.с.65) та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

21 березня 2024 року державний виконавець скерував ГУ ПФУ у Волинській області вимогу, якою зобов`язав терміново вжити вичерпних заходів щодо виконання рішення суду та проінформувати про стан виконання судового рішення (а.с.68).

Листом від 22 березня 2024 року №0300-0305-5/17989 ГУ ПФУ у Волинській області зазначало про виконання рішення суду у справі №140/3056/22, а саме надання ОСОБА_1 довідки форми РС-право про розрахунок стажу з врахуванням номерів 20-21 та 26-27 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 (а.с.69).

У вимозі від 27 березня 2024 року державний виконавець зобов`язав ГУ ПФУ у Волинській області терміново надати актуальну інформацію про стан виконання рішення суду разом із доказами направлення ОСОБА_1 довідки, яка зазначена у виконавчому листі (а.с.70).

03 травня 2024 року надіслано повторну вимогу про інформування про стан виконання рішення суду (а.с.71).

У своєму листі від 22 травня 2024 року №0300-0305-5/31668 (а.с.72) ГУ ПФУ у Волинській області повідомило державного виконавця, що заявнику зараховано до страхового стажу періоди роботи з 18 лютого 1998 року по 31 грудня 2003 року за трудовою книжкою, а з 01 липня 2010 року по 31 липня 2010 року зараховано 7 днів згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу за липень 2010 року. Період роботи з 01 січня 2004 року по 31 жовтня 2007 року не враховано при обчислення стажу роботи, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про сплату страхових внесків. Одночасно інформовано, що листом від 09 січня 2023 року №0300-1705-8/1334 ОСОБА_1 надано довідку про розрахунок стажу з врахуванням номерів 20-21 та 26-27 трудової книжки (а.с.73-74), а державному виконавцю направлено лист від 29 березня 2024 року №0300-0305-5/17989 про виконання рішення суду.

16 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про проведення контролю за виконанням виконавчого провадження та накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду (а.с.75).

Постановою державного виконавця від 19 вересня 2024 року ВП №73026226 за невиконання рішення суду відповідно до статей 63, 75 Закону №1404-VIII на боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн та зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів, попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.77).

Листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19 вересня 2024 року №19872 ОСОБА_1 повідомлено про винесення постанови про накладення штрафу на боржника (а.с.17).

04 січня 2025 року ОСОБА_1 у скарзі до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність виконавців та відсутність контролю посадових осіб за виконанням відкритих проваджень (а.с.22).

Постановою від 03 лютого 2025 року ВП №73026226 за невиконання рішення суду та на підставі статей 63, 75 Закону №1404-VIII на ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф у розмірі 10200,00 грн (а.с.80).

Листом відповідача від 05 лютого 2025 року №А-5/15-3-23/9 позивача повідомлено про результати розгляду скарги та про винесення державним виконавцем у межах виконавчого провадження №73026226 постанов про накладення штрафу 19 серпня 2024 року у розмірі 5100,00 грн та 03 лютого 2025 року у розмірі 10200,00 грн (а.с.23).

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №140/1518/25, яке набрало законної сили 15 березня 2025 року, задоволено позов ГУ ПФУ у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця від 03 лютого 2025 року ВП №73026226 (а.с.94-96).

Постановою державного виконавця від 02 липня 2025 року ВП №73026226 закінчено виконавче провадження (а.с.82).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом №1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом положень статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приписами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII установлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як передбачено у пунктах 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина шоста статті 26 Закону №1404-VIII).

Частиною четвертою статті 19 зазначеного Закону на сторону виконавчого провадження покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, Законом №1404-VIII на виконавця покладено функції із забезпечення обов`язкового виконання рішення суду та останній має вжити усі передбачені законом заходи у спосіб та в межах встановлених повноважень.

За обставин цієї справи на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження перебувало виконавче провадження №73026226 з виконання виконавчого листа №14732/2023, виданого судом 11 вересня 2023 року на зобов`язальну частину рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі №140/3056/22 (про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області надати ОСОБА_1 довідку з врахуванням номерів 20-21 та 26-27 у трудовій книжці у повному об`ємі).

Матеріалами справи підтверджено, що реалізуючи надані Законом №1404-VIII повноваження державний виконавець неодноразово скеровував боржнику ГУ ПФУ у Волинській області вимоги про невідкладене вжиття заходів на виконання рішення суду та надання підтверджуючих документів (вимоги від 21 березня 2024 року, від 27 березня 2024 року, від 03 травня 2024 року) (а.с.68, 70, 71).

Спосіб реагування за невиконання рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити дії, унормований статтями 63, 75 Закону №1404-VIII. Виконавцю у разі невиконання без поважних причин боржником рішення надано повноваження накласти на боржника штраф, про що він виносить постанову, у якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Застосування таких заходів реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Постановою державного виконавця від 19 вересня 2024 року на ГУ ПФУ у Волинській області за невиконання рішення суду зобов`язального характеру було накладено штраф у розмірі 5100,00 грн та постановою від 03 лютого 2025 року - штраф у розмірі 10200,00 грн.

Разом з тим постанова державного виконавця від 03 лютого 2025 року про накладення штрафу була предметом ревізії судом у справі №140/1518/25. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року визнано протиправною та скасовано постанову від 03 лютого 2025 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №73026226. При цьому суд вказав, що з доданої до позовної заяви довідки (форма РС-право), яку було надано стягувачу, вбачається, що Управлінням при розрахунку трудового стажу було взято до уваги відповідні записи в трудовій книжці стягувача, однак не зараховано до страхового стажу, який дай право на призначення пенсії. Судом констатовано, що ГУ ПФУ у Волинській області виконано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі №140/3056/22 у точній відповідності до зобов`язальних приписів цього рішення.

Отже, висновок державного виконавця у постанові від 03 лютого 2025 року ВП №73026226 про невиконання ГУ ПФУ у Волинській області рішення суду у справі №140/3056/22 судовим рішенням у справі №140/1518/25 визнано помилковим, що стало підставою для скасування зазначеної постанови.

За таких обставин у державного виконавця не було підстав продовжувати вчиняти інші дії з примусового виконання виконавчого листа №14732/2023, виданого 11 вересня 2023 року.

Суд не може погодитися із позивачем у тому, що не оскарживши рішення суду у справі №140/1518/25, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції допустило протиправну бездіяльність, оскільки сприйняття судового рішення учасниками справи не може бути завжди однаковим.

Поряд з тим частина перша статті 293 КАС України надає право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не тільки учасникам справи, а й особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Тож наведена норма КАС України не позбавляє права ОСОБА_1 самостійно оскаржити таке рішення суду, якщо він вважає, що цим рішенням суд вирішив питання про його права та інтереси.

Натомість визнання судом протиправною та скасування постанови від 03 лютого 2025 року ВП №73026226 з тих мотивів, що рішення суду боржником виконано, слугувало підставою для закінчення виконавчого провадження.

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача у виконавчому провадженні №73026226 щодо невиконання встановленого частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII обов`язку вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішення ефективно, своєчасно і повному обсязі.

Необхідно зазначити, що бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі №990/46/22 протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень визначено як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Водночас було зауважено, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права, свободи та інтереси особи в тому разі, якщо певні дії повинні, але не вчиняються суб`єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції.

Доводи позову, деталізація вимог позивача стосуються повноважень державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа №14732/2023, виданого 11 вересня 2023 року, та охоплена процедурою, визначеною Законом №1404-VIII.

Як було встановлено судом, після відкриття виконавчого провадження виконавець вчиняв необхідні дії для виконання рішення зобов`язального характеру, про що свідчать надіслані вимоги боржнику, постанови про накладення штрафу.

Тому підстави для визнання поведінки відповідача бездіяльністю відсутні. Дії відповідача та виконавця не можна вважати протиправними по відношенню до позивача ОСОБА_1 , оскільки такі дії (рішення у формі постанов) є не лише формою реагування на звернення позивача, а такі визначені у Законі №1404-VIII, зокрема у статтях 26, 63, 75, якими встановлено порядок та спосіб примусового виконання рішень. Безпосередньо відповідач розглянув звернення (скарги), які йому були адресовані.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині позовних вимог.

Стосовно позовних вимог про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає, що право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень задеклароване у статті 56 Конституції України.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 1174 Цивільного кодексу України, є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог (про визнання бездіяльності протиправною) позовна вимога про стягнення з відповідача коштів на відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 72-77, 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, будинок 1) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів для відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повний текст рішення складено 26 серпня 2025 року