Справа № 291/531/25
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 291/531/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Федорчук І.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

26 серпня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O.,

представника позивача: Остапчука І.В.

свідків: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови серії ЕНА № 4637550 від 02.05.2025 винесеною інспектором відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Січкар Н.Ю., якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він вказаного не вчиняв, оскільки за кермом автомобіля був не він, а інша особа.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 11 червня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серія ЕНА №4637550 від 02.05.2025, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена інспектором відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції Січкар Н.Ю., позивача ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень.

Згідно вказаної Постанови, позивач 02.05.2025 року о 17:47 год. керував транспортним засобом у якого був відсутній державний номерний знак, не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив вимог п.2.1.а. в ПДР України (а.с.8).

Не погодившись із даною постановою позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ст.1 КУпАП.

Приписами частин 1-3 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України ч.1 ст.246 КУпАП.

Відповідно до приписів ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (частини 1, 2 та 3 ст.283 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно оскаржуваної Постанови, позивач 02.05.2025 року о 17:47 год. керував транспортним засобом у якого був відсутній державний номерний знак, не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив вимог п. 2.1.а. в ПДР України.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п.2.1.а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судом оглянуто відеозаписи з нагрудної бодікамери та відеореєстратора службового автомобіля, надані відповідачем, з яких слідує, що авто патрульних поліції розминулося з вказаним ТЗ OPEL ZAFIRA державний номер AM2589EI у якому був відсутній номерний знак. Чітко встановити хто був за кермом неможливо. Після того як патрульні поліції розвернулися та під`їхали до вказаного ТЗ OPEL ZAFIRA ОСОБА_3 і пасажири перебували біля вказаного авто, патрульні поліції пояснили, що на відео встановлено, що за кермом перебував саме ОСОБА_3 , останній вказане не заперечував.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеокоференції свідок ОСОБА_2 пояснив, що він працює інспектором відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області та разом із інспектором відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Січкар Н.Ю. здійснював патрулювання у с.Топори Ружинської територіальної громади. Проїзджаючи по вул.Загребельній авто патрульних поліції, яким він керував, розминулося з вказаним ТЗ OPEL ZAFIRA державний номер НОМЕР_1 у якому був відсутній номерний знак. Він чітко бачив, що за кермом даного автомобіля знаходився саме позивач - ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні в режимі відеокоференції свідок ОСОБА_1 пояснила, що вона працює інспектором відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області та разом із інспектором відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Корман П.П., здійснювала патрулювання у с.Топори Ружинської територіальної громади. Проїзджаючи по вул.Загребельній авто патрульних поліції, яким керував ОСОБА_2 , розминулося з вказаним ТЗ OPEL ZAFIRA державний номер НОМЕР_1 у якому був відсутній номерний знак. Вона сиділа на передньому пасажирському силінні службового авто та чітко бачила, що за кермом автомобіля OPEL ZAFIRA державний номер НОМЕР_1 знаходився саме позивач - ОСОБА_4 . Після того як патрульні поліції розвернулися та під`їхали до вказаного ТЗ OPEL ZAFIRA ОСОБА_3 і пасажири перебували біля вказаного авто, патрульні поліції пояснили, що на відео встановлено, що за кермом перебував саме ОСОБА_3 , останній вказане не заперечував.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.