Справа № 718/2112/25
Суддя: Пухарєва    О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/2112/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27.08.2025 м.Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєва О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

До Заставнівського районного суду Чернівецької області за підсудністю з Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1763 від 17.03.2025, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за ст.210-1 ч.3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

До адміністративного позову позивачем додано заяву про поновлення строку на звернення до суду з вищевказаними позовом, мотивовану поважністю причин пропуску такого строку.

Ознайомившись з адміністративним позовом та заявою про поновлення строку на звернення до суду, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Частиною 2 ст. 286 КАС України, визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.ч.1, 5, 6 ст.120 КАС України).

Встановлено, що оспорювана постанова № 1763 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ухвалена 17.03.2025.

З урахуванням положень ст.ст.286 ч. 2, 120 КАС України, строк звернення ОСОБА_1 до суду з позовом щодо оскарження вищевказаної постанови закінчився 27.03.2025.

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом лише 08.08.2025.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (ч.6 ст.161 КАС України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З аналізу вищевказаних норм виходить, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій, і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Як на підставу для поновлення строку звернення до суду з вищевказаним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що з протоколом про адмінправопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, складеним відносно нього працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами проведеної перевірки він не був ознайомленим, його не повідомили про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, також під розписку після розгляду адміністративного матеріалу не під розписку не було вручено постанову № 1763 від 17.03.2025. Про наявність такої постанови він дізнався лише 02.08.2025 з листа Кіцманського ВДВС Чернівецького району Чернівецької області про відкриття виконавчого провадження.

Проте, суд звертає увагу позивача, що визначений ст. 286 КАС України десятиденний строк для звернення до суду з позовом щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, який обчислюється з дня отримання вручення такого рішення (постанови), встановлений виключно для справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Позивач же намагається оспорити постанову про притягнення до адмінвідповідальності, що не пов`язана з забезпеченням безпеки дорожнього руху, а отже строк звернення до суду для позивача обчислюється з дня ухвалення постанови, а не з дня її отримання.

Доводи позивача, що про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП він дізнався лише після отримання 02.08.2025 копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження суд оцінює критично з огляду на те, що вони не підтверджені доказами, наданими до заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя зазначає, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з ч.1 ст.77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Підстави пропуску строку можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання адміністративного позову.

Так, на підтвердження поважності причин пропуску цього строку суду не надано доказів: не обізнаності з протоколом про адміністративне правопорушення ч.3 ст.210-1 КУпАП, складеним відносно ОСОБА_1 , не повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду цього протоколу, не ознайомлення позивача із змістом оскаржуваної постанови, ухваленої за наслідками розгляду протоколу.

За таких обстави суд позбавлений можливості переконатися, що позивач не міг з незалежних від нього причин дізнатися про прийняття відповідачем відносно нього оскаржуваного рішення та, відповідно, у разі незгоди, звернутися до адміністративного суду з даним позовом у встановлений законом строк.

Оскільки доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом, надано не було, то суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними зазначених в позовній заяві причин пропуску строку звернення до суду.

Зважаючи на викладене, на виконання приписів ч. 1 ст. 123 КАС України приходжу до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк, протягом якого він повинен навести інші підстави для поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Крім цього, у відповідності до приписів ч.1 ст.169 КАС України позовна заява залишається без руху для усунення її недоліків, а саме зазначення в ній ідентифікаційного коду юридичної особи - відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомостей про наявність чи відсутність електронного кабінету ( п.2 ч.2 ст.162 КАС України)

Керуючись ст.ст.123, 160,161,169 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених у даній ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ПУХАРЄВА