Справа № 420/32578/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/32578/24

Головуючий в 1 інстанції: Хлімоненкова М.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 17.02.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області про визнання протиправним і скасування рішення від 12.09.2024 №90 про відмову у призначенні їй пенсії за віком; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату їй пенсії з 09.07.2024 з урахуванням страхового стажу періоду роботи з 03.02.1992 по 29.12.1999 згідно із записами в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 від 12.05.2005.

В обґрунтування позову зазначено, що досягнувши 60 річного віку, позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою для призначення пенсії за віком, однак, рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області їй було відмовлено з підстав відсутності необхідного страхового стажу 31 рік, який дає право на призначення такого виду пенсії. На думку позивачки, не зарахування пенсійним органом до трудового стажу періоду роботи з 03.02.1992 по 29.12.1999 з посиланням на те, що записи у трудовій книжці зазначеного періоду роботи передують даті її заповнення (12.06.2005), є порушенням конституційного права на пенсію.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначення пенсії №90 від 12.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 03.02.1992 по 29.12.1999, та здійснити призначення і виплату пенсію за віком з 09.07.2024.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що наданий позивачкою дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 12.05.2005 містить достатні відомості щодо періоду і характеру виконуваної роботи з 03.02.1992 по 29.12.1999, а тому пенсійним органом протиправно не зараховано вказаний період до страхового стажу позивачки. Разом з тим, суд першої інстанції, зважаючи на те, що пенсійним органом зараховано до страхового стажу позивачки 27 років 11 місяців 06 днів, для визнання права з урахуванням підприємницької діяльності - 29 років 11 місяців 16 днів, та враховуючи, що тривалість періоду роботи з 03.02.1992 по 29.12.1999, у зарахуванні якого відповідач протиправно відмовив, складає 7 років 10 місяців 27 днів, дійшов висновку, що у підсумку загальний страховий стаж є достатнім для призначення пенсії відповідно до ст.26 Закону України №1058-IV. Вказане стало підставою для задоволення позовних вимог в частині щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області призначити позивачці пенсію за віком з 09.07.2024 - наступного дня після досягнення пенсійного віку відповідно до положень ст.45 Закону №1058-IV.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає щодо правомірності рішення про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності у позивачки необхідного страхового стажу 31 рік. Крім того, на думку апелянта, у пенсійного органу були відсутні законні підстави зарахувати до страхового стажу позивачки період її роботи з 03.02.1992 по 29.12.1999, з огляду на те, що записи про спірний період роботи в дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.06.2005 передують даті видачі трудової книжки.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2024 позивачка звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». /а.с.9/

12.09.2024 ГУ ПФУ України в Запорізькій області прийнято рішення №90, яким позивачці відмовлено у призначені пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу, визначеного ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 31 рік, оскільки стаж роботи позивачки складає 27 років 11 місяців 06 днів, для визнання права з урахуванням підприємницької діяльності 29 років 11 місяців 16 днів.

Також, за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу, пенсійним органом не зараховано період роботи з 03.02.1992 по 29.12.1999 згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дата заповнення трудової книжки 12.06.2005. /а.с.10/

Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст.24 Закону України №1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV).

За змістом ч.1 ст. 26 Закону України №1058- IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, ст.48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Так, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у п.3 Порядку №637.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсійним органом зараховано загальний страховий стаж позивачки 27 років 11 місяців 06 днів.

При цьому, відповідачем не зараховано до страхового стажу, зокрема, період роботи позивачки з 03.02.1992 по 29.12.1999 згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дата заповнення трудової книжки 12.06.2005, тобто записи про спірні періоди роботи передують даті заповнення трудової книжки.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи пенсійного органу, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.п.5.1, 5.2, 5.5, 5.6 розділу 5 «Дублікат трудової книжки» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.

Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження» і «Відомості про заохочення» при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї). При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис «Замість видано дублікат», а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки.

Дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник.

Крім того, щодо заповнення трудової книжки, суб`єктом владних повноважень не враховані положення чинних у відповідний час нормативно-правових актів: Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, що затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, відповідно до яких заповнення трудової книжки проводиться роботодавцем, а не працівником.

Як вбачається із дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 12.06.2005, у період з 03.02.1992 по 29.12.1999 позивачка працювала сторожем-контролером, охоронцем-контролером заводу ЖБІ тресту «Чорноморгідробуд», який у подальшому був перейменований у ВАТ «Чорноморгідрозалізобетон». /а.с.11-13/

Так, записи щодо роботи позивачки у спірний період внесені до дублікату трудової книжки з дотриманням вимог Інструкції №58, а тому вказаний період роботи позивачки належним чином підтверджений відомостями трудової книжки, при цьому пенсійним органом не спростований, а отже підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі №120/1089/19-а.

Крім того, ч.3 ст.44 Закону України №1058-IV наділяє органи Пенсійного фонду правом вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що відповідачем не доведено в установленому порядку вчинення відповідної перевірки відомостей трудової книжки позивачки у разі наявності сумнівів в їх достовірності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивачки періоди її трудової діяльності з 03.02.1992 по 29.12.1999 відповідно до дублікату трудової книжки.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 12.09.2024 №90 та наявності підстав для його скасування.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня отримання судового рішення.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.А. Шевчук

Суддя: О.В. Яковлєв