Справа № 400/4759/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 р. № 400/4759/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54005,

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

простягнення податкового боргу у сумі 32 110,66 грн,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 32110,66 грн в рахунок погашення податкового боргу з:

податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 15660,00 грн на користь зведеного бюджету держави та Веснянської ТГ;

військового збору у сумі 1305,00 грн на користь держави;

земельного податку з фізичних осіб у сумі 15145,66 грн на користь місцевого бюджету Веснянської ТГ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача виник податковий борг на підставі поданої відповідачем податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2019-2021 роки з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15660,00 грн, з військового збору у розмірі 1305,00 грн, а також на підставі податкових повідомлень-рішень (далі ППР) із земельного податку з фізичних осіб за 2022-2024 роки у розмірі 14268,47 грн і пені в розмірі 877,19 гривні. Зазначений податковий борг всупереч вимогам чинного законодавства відповідач не сплатив.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копію вказаної ухвали відповідач отримав 24.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) до поштового відправлення № 198.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не скористався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вирішив справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідач подав контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи із нарахованими податковими зобов`язаннями з податку на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) і військового збору (далі ВЗ):

від 13.04.2020 за 2019 рік 5220,00 грн ПДФО і 435,00 грн ВЗ

від 06.04.2021 за 2020 рік 5220,00 грн ПДФО і 435,00 грн ВЗ;

від 08.06.2022 за 2021 рік 5220,00 грн ПДФО і 435,00 грн ВЗ.

Поряд з цим, позивач прийняв ППР щодо визначення відповідачу грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб:

від 09.05.2023 № 3-1423 (форма «Ф») за 2023 рік у сумі 4747,87 грн, яку він отримав під особистий підпис 02.08.2023;

від 30.12.2023 № 42380-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф») за 2022 рік у сумі 4747,87 грн, яку він отримав під особистий підпис 19.12.2023;

від 31.12.2024 № -1423-UA0055210 (форма «Ф») за 2024 рік у сумі 4990,03 грн, яку він отримав під особистий підпис 07.01.2025.

Згідно з розрахунками пені позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 877,19 грн, а саме: за визначеними грошовими зобов`язаннями за ППР щодо визначення грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за період з 28.11.2020 по 02.08.2024.

Позивач виставив відповідачу податкову вимогу від 06.11.2024 № 0-1429 (форма «Ф») на суму 27120,63 грн, яку згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) до поштового відправлення № 201 він отримав 25.11.2024.

Зазначену податкову вимогу відповідач в адміністративному або судовому порядку не оскаржив.

Загальний розмір податкового боргу відповідача на день звернення позивача до суду становив 32110,66 грн, що підтверджується відповідним розрахунком від 24.04.2025 і витягом з інтегрованої картки платника.

З метою стягнення з відповідача податкового боргу позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України закріплено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, грошові зобов`язання відповідача, що визначені ним в податкових деклараціях про майновий стан і доходи, які подані 13.04.2020, 06.04.2021 і 08.06.2022, вважається узгодженим, і вони не підлягає оскарженню.

Відповідно до абзацу першого пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Абзацом першим пункту 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначеному в поданій нею податковій декларації.

Отже, відповідач зобов`язаний був сплатити податкові зобов`язання з ПДФО і ВЗ за 2019-2021 роки, що зазначені у поданих ним податкових деклараціях, у строки, встановлені ПК України.

Крім того, відповідно до абзацу першого пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Таким чином, розрахунок сум плати за землю здійснюється контролюючим органом, який направляє такий розрахунок разом із ППР про сплату суми податку платнику податку.

Згідно з абзацом першим пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 57.2 статті 57 ПК України встановлено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з абзацом першим пункту 287.5 статті 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як слідує з матеріалів справи, позивач нарахував відповідачу як фізичній особі земельний податок за 2022-2024 роки ППР від 09.05.2023 № 3-1423 (форма «Ф»), від 30.12.2023 № 42380-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф») і від 31.12.2024 № -1423-UA0055210 (форма «Ф»).

Усі вищенаведені ППР він отримав під особистий підпис відповідно 02.08.2023, 19.12.2023 і 07.01.2025.

Відповідач не сплатив плату за землю (земельний податок з фізичних осіб) у строки встановлені абзацом першим пункту 287.5 статті 287 ПК України.

Оскільки в судовому або адміністративному порядку вищенаведені ППР відповідач не оскаржив, тому зазначені у них суми податкових зобов`язань є узгодженими і підлягають сплаті.

відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно з абзацом третім пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до інтегрованої картки платника позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 877,11 грн, а саме: за визначеними грошовими зобов`язаннями за ППР щодо визначення грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за період з 28.11.2020 по 02.08.2024.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд встановив, що у зв`язку з виникнення у відповідача податкового боргу позивач надіслав їй податкову від 06.11.2024 № 0-1429 (форма «Ф») на суму 27120,63 грн, яку згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) до поштового відправлення № 201 він отримав 25.11.2024.

Ця податкова вимога на цей час не відкликана. Відповідач не звертався до позивача із заявами про розстрочення або відстрочення податкового боргу, суму податкового боргу у визначені строки не сплатив.

Також відповідач не сплатив у повному розмірі суму податкового боргу у визначені строки. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості в повному розмірі станом на день розгляду цієї справи до суду ні з боку відповідача, ні з боку позивача не надійшло.

Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 41.4 статті 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України до контролюючих органів відносяться податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи).

Отож позивач має повноваження на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Податкову вимогу відповідач отримав 25.11.2024, а позов поданий 08.05.2025.

Таким чином, позивач звернувся до суду з цим позовом з дотриманням вимог статті 95 ПК України.

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь відповідних бюджетів заборгованість у розмірі 32110 (Тридцять дві тисячі сто десять) гривень 66 копійок на у рахунок погашення податкового боргу:

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 15660 (П`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) гривень 00 копійок;

з військового збору в сумі 1305 (Одна тисяча триста п`ять) гривень 00 копійок;

із земельного податку з фізичних осіб у сумі 15145 (П`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень 66 копійок.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення складено 28 серпня 2025 року