Справа № 160/11282/25
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/11282/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року за клопотанням ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про зупинення провадження

у адміністративній справі № 160/11282/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕРІУС ПЛЮС» до Державної служби геології та надр України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання протиправними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року задоволено клопотання ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про зупинення провадження у адміністративній справі №160/11282/25 та зупинено провадження у цій справі №160/11282/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕРІУС ПЛЮС» до Державної служби геології та надр України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання протиправними та скасування наказу до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №160/20856/24.

Зазначена ухвала суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав її необґрунтованості, порушення норм матеріального та процесуального права, а також не повного з`ясування та дослідження усіх фактів та доказів які мають значення у даній справі, що згідно зі ст.320 КАС України є підставою для її скасування, тому відповідач просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга відповідача мотивована безпідставністю посилання суду першої інстанції на положення п.3 ч.1 ст.236 КАС України, якою передбачено зупинення судом провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного,

цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної

сили судовим рішенням в іншій справі, хоча зупинення провадження з зазначених підстав допускається лише тоді, коли продовжувати розгляд справи надалі не є можливим, оскільки в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, але ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в

іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Наголошуючи на тому, що предметом спору у цій справі є правомірність прийняття наказу Державної служби геології та надр України №123 від 11.04.2025 «Про припинення дії спеціальних дозволів на користування надрами» в частині припинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004 року наданого ТОВ «Мотронівський

гірничо-збагачувальний комбінат», відповідач посилаючись на положення статті 4 Кодексу України про надра та на затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015

№ 1174 Положення про Державну службу геології та надр України, а також на прийняту Дніпропетровський окружним адміністративним судом 26.07.2024 року ухвалу про задоволення заяви ТОВ «МОТРОНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі №242зп-24/160, якою Державній службі геології та надр України заборонено приймати будь-які рішення та вчиняти будь які дії щодо анулювання або зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3640, виданого 31.12.2004 ТОВ «МОТРОНІВСЬКИЙ ГІРНИЧОЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» до набрання законної сили рішенням суду, та яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року, які за результатом розгляду касаційної скарги Державної служби геології та надр України були скасовані постановою Верховного суду від 07 квітня 2025 року, з відмовою у забезпеченні позову до подання позовної заяви, відповідач вважає, що суд першої інстанції зупиняючи провадження у цій справі не врахував ні вже встановлені Верховним Судом обставини рекомендації для Державної служби геології та надр України припинити дію спеціального дозволу на користування надрами № 3640 від 31.12.2004, з урахуванням яких наказом Держгеонадр від 11.04.2025 № 123 і була припинена дія наданого ТОВ «Мотронівський гірничозбагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрами № 3640 від 31.12.2004, ні обґрунтованість тимчасового обмеження державою права позивача відповідно до вимог Закону України «Про санкції».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач розцінюючи оскаржувану у цій справі ухвалу про зупинення провадження у адміністративній справі №160/11282/25 як законну просить відхилити скаргу у повному обсязі посилаючись на те, що в липні-серпні 2024 року між сторонами виникли спірні правовідносини в сфері надрокористування за спеціальним дозволом №3640 від 31.12.2004, що пов`язано зі штучним створенням відповідачем перешкод у зміні надрокористувача за заявою ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про внесення змін до спецдозволу №3640 в частині зміни власника, подану у встановлений Кодексом України про надра спосіб після укладення позивачем 25.06.2024 в порядку ст.16-1 Кодексу України про надра з власником спецдозволу ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» договору купівлі-продажу прав користування надрами, що суперечить положенням ч.7 ст.13 Кодексу України про надра, оскільки у випадку застосування санкцій до власника надракористувача право користування надрами не припиняється, якщо протягом 30 днів з дня запровадження санкцій, підсанкційна особа буде усунута від опосередкованого користування надрами.

При цьому, позивач посилаючись на те, що у цій справі №160/11282/25 позовні вимоги обґрунтовані саме протиправною поведінкою Держгеонадра, що полягає в ухиленні від своєчасного внесення змін до спеціального дозволу, і дані обставини були предметом дослідження у справі №160/20856/24, по якій було ухвалено рішення від 07.05.2025 про задоволення позовних вимог ТОВ «Тіберіус Плюс» та визнано протиправним і скасовано наказ Державної служби геології та надр України №394 від 29.08.2024 про відмову у внесені змін до спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004, а також зобов`язано Державну службу геології та надр України внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004 в частині власника спецдозволу на підставі поданої ТОВ «Тіберіус Плюс» заяви №3007/24-2 від 02.08.2024, позивач вважає, що розгляд спору у даній справі №160/11282/25 не можливий без врахування обставин, що досліджуються у справі №160/20856/24, а в силу процесуальних обмежень та хронології подій позивач не мав можливості захистити порушене право в межах однієї справи, позивач наголошуючи на тому, що оцінка судами спірних правовідносин в межах різних проваджень може призвезти до правової невизначеності, вважає є цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав, що перешкоджають розгляду справи №160/11282/25.

Обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву позивача, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які стосуються спірного на даний час питання зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №160/20856/24, а також перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і надану правову оцінку досліджених судом доказів у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом підтверджено, що ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» звернувся до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» в якому просить визнати протиправними та скасувати наказу Державної служби геології та надр України №123 від 11.04.2025 (з додатком) «Про припинення дії спеціальних дозволів на користування надрами», яку ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/11282/25, а розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

23.05.2025 до суду від ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №160/11282/25 до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №160/20856/24, яке обґрунтовано тим, що спірним наказом припинено дію спеціального дозволу на користування надрами №3640, виданого 31.12.2004 Товариству «Мотронівський ГЗК» у звязку із застосуванням згідно рішення РНБО України персональних санкцій до бенефіціара надрокористувача - ТОВ «Мотронівський ГЗК», що на переконання позивача не відповідає вимогам ч.7 ст.13 Кодексу України про надра, оскільки законодавцем передбачено, що право на користування надрами не підлягає припиненню в разі усунення підсанкційної особи від доступу до надр.

При цьому, вказуючи на те, що оцінка спірного наказу №123 безпосередньо пов`язана з правомірністю попереднього рішення відповідача про відмову в задоволені заяви ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про внесення змін до спецдозволу №3640 в частині зміни надрокористувача, а рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі № 160/20856/24 задоволено позовні вимоги ТОВ «Тіберіус Плюс» та визнано протиправним і скасовано наказ Державної служби геології та надр України №394 від 29.08.2024 про відмову у внесені змін до спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004 за заявою ТОВ «Тіберіус Плюс» від 02.08.2024, а також зобов`язано Державну службу геології та надр України прийняти рішення у формі наказу про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004 в частині власника спецдозволу на підставі поданої ТОВ «Тіберіус Плюс» заяви №3007/24-2 від 02.08.2024 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004 та внести відповідні зміни до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами. Вказуючи на те, що наявність зазначених Держгеонадра у спірному наказі підстав для припинення дії дозволу є виключно наслідком протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, а у справі №160/20856/24 судом серед іншого встановлено, що Державна служба геології та надр України не мала законних підстав для відмови позивачеві у внесені змін до спеціального дозволу №3640, позивач посилаючись на положення п.3 ч.1 ст.236 та ст.255 КАС України вважає, що вирішення справи № 160/20856/24 матиме не тільки доказову силу в даному спорі, а й створить правові наслідки у вигляді втрати чинності наказом №123 від 11.04.2025, тому просив до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі № 160/20856/24 існують об`єктивні перешкоди повному та всебічному розгляду спору в справі №160/11282/25, у зв`язку з чим саме позивач і просив зупинити провадження у цій справі.

Так, задовольняючи заявлене у цій справі ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили рішення суду у іншій справі №160/20856/24, суд першої інстанції лише процитував обставини, які наведені у клопотанні позивача та зміст п.3 ч.1 ст.236 і ст.255 КАС України, на які позивач посилався у клопотанні, але без їх належного аналізу та без будь-якого власного (судового) обґрунтування конкретних обставин, які перешкоджають розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №160/20856/24.

Зокрема, постановляючи оскаржувану у цій справі ухвалу, судом першої інстанції не тільки не зазначено в мотивувальній частині про встановлені під час розгляду даного процесуального питання факти і обставини, які безпосередньо стосуються правовідносин, з приводу яких позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів в межах даної справи, а й жодним чином не обґрунтовано необхідність зупинення провадження у даній адміністративній справі до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №160/20856/24, також як і не наведено власних висновків про існування об`єктивної неможливості розгляду даної справи № 160/11282/25 до набрання законної сили рішення у іншій справі.

Переглядаючи оскаржувану у цій справі судову ухвалу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів перш за все бере до уваги, що саме відповідач Державна служба геології та надр України, як центральний орган виконавчої влади наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 Положення про Державну службу геології та надр України (далі - Положення № 1174), і відповідно, у своїй діяльності Держгеонадра керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п.2 Положення № 1174), а відповідно до п.4 цього Положення з урахуванням покладених на нього завдань: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України; проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства, а також здійснює інші повноваження, визначені законом.

Оскільки наведені у попередньо абзаці норми свідчать, що оскаржуваний у цій справі позивачем наказ Державною службою геології та надр України виносився з урахуванням наданих йому повноважень та покладених на нього завдань, а предметом перевірки у цій справі за позовом ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» є питання протиправності та скасування наказу Державної служби геології та надр України №123 від 11.04.2025 «Про припинення дії спеціальних дозволів на користування надрами» в частині припинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004 року наданого ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» - колегія суддів наголошує, що вирішуючи клопотання позивача про зупинення провадження у цій справі №160/11282/25 до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №160/20856/24, суд першої інстанції мав би узяти до уваги не сам факт винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення від 07.05.2025 у справі № 160/20856/24 яке оскаржується Державною службою геології та надр України в апеляційному порядку, а повинен був перш за усе дослідити та перевірити наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про існування у іншій справі №160/20856/24 питань, що безпосередньо стосуються підстав заявлених у цій справі №160/11282/25 вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду по суті, оскільки об`єктивна неможливість розгляду справи полягає саме у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

У даному випадку колегія суддів виходить з того, що перелік підстав обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі чітко прописані ст.236 КАС України, зокрема, п.3 ч.1 ст.236 КАС України встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справ, але при цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Оскільки, підставою для зупинення провадження у справі відповідно до вказаної норми процесуального права є саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, а обставини неможливості розгляду справи судом мають встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи виходячи з того, що об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.02.2022 у справі № 300/2016/19, колегія суддів з огляду на зазначений у ст.236 КАС України вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі вважає, що у даному випадку обов`язковому з`ясуванню підлягають питання: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі №160/11282/25, яка розглядається на даний час, з предметом доказування в іншій справі № 160/20856/24; і чим саме обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи №160/11282/25.

При цьому, виходячи з того, що зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи здійснюється з метою виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено, колегія суддів зауважує, що ні на час вирішення судом першої інстанції клопотання ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про зупинення провадження у цій справі ні під час апеляційного перегляду ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року не встановлено об`єктивної неможливості розгляду справи №160/11282/25 до вирішення іншої справи № 160/20856/24, також як і не встановлено, що рішення суду у справі № 160/20856/24 встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі №160/11282/25, зокрема фактів, що мають (можуть мати) преюдиційне значення для позову ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС», з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням у справі № 160/20856/24.

Оскільки судом першої інстанції у даному випадку не тільки не конкретизовано передбачені п.3 ч.1 ст.236 КАС України підстави, а й не обґрунтовано, що наявні у справі №160/11282/25 докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у цій справі за позовом ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС», колегія суддів враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27.02.2025 у справі № 420/15146/24, вважає за необхідне під час апеляційного перегляду даної справи обговорити саме питання, які стосуються: існування вмотивованого зв`язку між предметом судового розгляду у цій справі №160/11282/25, з предметом доказування в іншій справі № 160/20856/24; об`єктивної неможливості розгляду справи №160/11282/25 без зупинення її провадження до розгляду справи № 160/20856/24; а також обставин, підстав і фактів, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в процесі розгляду справи №160/11282/25, але які мають значення для цієї справи.

З урахуванням аналізу вищеописаних по тексту цієї постанови норм матеріального та процесуального права, у тому числі і тих, якими прописано повноваження Державної служби геології та надр України та обставини, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про зупинення провадження у справі з урахуванням згаданих вище по тексту постанови позицій Верховного Суду, колегія суддів у даному випадку бере до уваги, що предметом оскарження у справах № 160/20856/24 і №160/11282/25 є різні за своєю суттю та змістом накази Державної служби геології та надр України, також як і є різними підстави їх винесення та факти, що підлягають доказуванню при їх судовому оскарженню.

Зокрема, не входячи навіть в обговорення обставин та фактів у справі №160/11282/25, в якій ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» залучався до участі третьою особою, колегія у той же час акцентує увагу, що оскаржуваний у цій справі наказ №123 від 11.04.2025 «Про припинення дії спеціальних дозволів на користування надрами» в частині припинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004 року наданого ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» був прийнятий Державною службою геології та надр України відповідно до рекомендацій робочої групи з питань надрокористування (протокол від 10.04.2025 № 2025-16) щодо припинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3640 від 31.12.2004, а вказані пропозиції в свою чергу були надані Державній службі геології та надр України з урахуванням постанови Верховного Суду від 07 квітня 2025 року у справі № 242зп-24/160 про скасування заборони на анулювання спеціального дозволу, що саме і має безпосередній зв`язок з предметом спору у цій справі №160/11282/25 та відповідно має бути предметом дослідження і перевірки судом першої інстанції у цій справі.

Отже, оскільки у даній справі перевірці підлягають обставини, які пов`язані саме з умовами та підставами для прийняття Державною службою геології та надр України наказу №123 від 11.04.2025 «Про припинення дії спеціальних дозволів на користування надрами», що взагалі не має зв`язку з предметом судового розгляду та доказування у справі № 160/20856/24, колегія суддів не знаходить об`єктивної неможливості розгляду цієї справи №160/11282/25 до набрання законної сили судового рішення у справі № 160/20856/24, а відповідно, і не знаходить правових підстав для задоволення клопотання ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» та для зупинення провадження у адміністративній справі № 160/11282/25.

Крім того, переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року за клопотанням ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про зупинення провадження, колегія суддів звертає увагу на положення ч.1 ст.2 КАС України за приписами якої «завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень», а також на положення ч.3 ст.2 КАС України якою передбачено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, є зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відстрочення конкретної стадії провадження є можливим за умови, що загальна тривалість провадження не є надмірною (рішення ЄСПЛ від 08.12.1983 у справі «Претто й інші проти Італії» (Pretto and Оthers v. Italy, заява № 7984/77), а тривалі періоди затримання проваджень без будь-яких пояснень є неприйнятними (рішення ЄСПЛ від 24.11.1984 у справі «Бомартен проти Франції» (Beaumartin v. France, заява № 15287/89).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) покладає на держави-учасниці обов`язок організувати судові системи так, щоб судді мали можливість діяти відповідно до вимог Конвенції, зокрема розглядати справи протягом розумного строку (рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 у справі «Павлюлинець проти України», (Pavlyulynets v. Ukraine, заява № 70767/01), та щоб могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, які стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного строку (див. рішення ЄСПЛ від 29.03.2006 у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy, заява № 36813/97)).

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності та враховуючи вищеозначені правові норми та фактичні обставини справи, а також законодавчо визначену тривалість розгляду адміністративних справ, відсутність вмотивованих висновків суду першої інстанції та незгоду із такими висновками відповідача, і відсутність будь-яких конкретних обставин, які б унеможливлювали розгляд даної справи №160/11282/25, що може призвести до необгрунтованого порушення розумних строків розгляду даної справи, керуючись положеннями ст.320 КАС України згідно якої підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання колегія суддів дійшовши висновку про те, що суд першої інстанції у даном спірному випадку не врахував усі обставини, що мають значення для справи та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, внаслідок чого апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року за клопотанням ТОВ «ТІБЕРІУС ПЛЮС» про зупинення провадження - скасувати.

Адміністративну справу № 160/11282/25 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун