Справа № 280/5698/25
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Справа № 280/5698/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 1), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 21.04.2025 №76 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років позивачу відповідно до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язати відповідача 2 здійснити призначення та виплату пенсії за вислугу років позивачу відповідно до п. «а» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04.06.2019 та із зарахуванням до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періодів роботи з 16.01.2007 по 23.04.2021, з 28.04.2021 по 18.04.2023, шляхом визначення розміру спеціального стажу (вислуги років) на посадах льотного складу авіації відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418, у розмірі 25 років 11 місяців, починаючи з 12.04.2025.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що спеціальний стаж (вислуга років) позивача складає 25 років 11 місяців. Зазначеної вислуги років достатньо для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII). Звертає увагу суду на те, що не відноситься до категорії осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (інженерно-технічний склад). Позивач працював на посадах інженерно-технічного складу авіації (а саме: на посаді авіатехніка з планеру та двигунам четвертого та п`ятого розряду в Авіакомпанії ВАТ «Мотор Січ») лише в період з 14.07.2003 по 15.01.2007, що не дає йому права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Натомість, в період з 16.01.2007 по 23.04.2021 та в період з 28.04.2021 по 18.04.2023 позивач працював на посадах льотного складу авіації (на посаді бортового інженера повітряного судна) та має вислугу років на зазначених посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З огляду на наведене, вважає, що відповідач 1 протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «2» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим змушений звернутись із даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 08.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 позов не визнав, 21.07.2025 через систему «Електронний суд» надіслав відзив (вх. №36396), у якому пояснює, що ГУ ПФУ в Запорізькій області не вчиняло жодних протиправних дій чи бездіяльності стосовно не призначення позивачці пенсії або ж не зарахування до її страхового стажу тих чи інших періодів її роботи та ніяким чином не порушило її права на пенсійне забезпечення. Головне управління було уповноважено лише на повідомлення позивача про прийняте рішення та долучення його до електронної пенсійної справи особи (лист-повідомлення від 02.05.2025 № 0800-0210-8/42693). Відтак, вважає, що дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років та зарахування до спеціального стажу періодів роботи з 16.01.2007 по 23.04.2021, з 28.04.2021 по 18.04.2023 має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Донецькій області.

Відповідач 1 позов також не визнав, 24.07.2025 через систему «Електронний суд» надав до суду відзив (вх. №37447), в якому наголошує, що згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача складає 23 роки 10 місяців 18 днів. Стаж за вислугу років на посаді авіатехнік, бортовий інженер станом на 11.10.2017 не підтверджений в установленому порядку. Вказує, що до страхового стажу зараховано усі періоди роботи згідно з наданих позивачем документів, не враховано усі періоди роботи до стажу за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно з довідкою від 14.02.2025 №АК-423, оскільки довідка не відповідає вимогам Постанови КМУ від 21.07.1992 № 418 (зі змінами), а саме відсутня інформація про безпосередню зайнятість повний робочий день на посадах авіатехніка, бортового інженера. Зазначає, на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України відомості про зайнятість у якості інженера бортового інженерно-технічного складу, який здійснює дослідні польоти, а також польоти при здачі, прийманні апаратів, їх систем, агрегатів, приладів та обладнання, які користуються правом на призначення пенсії за вислугу років не надавались. Враховуючи вищезазначене, ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення від 21.04.2025 №76 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю пенсійного віку - 55 років, страхового стажу 25 років та спеціального стажу 20 років станом на 11.10.2017. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

12.04.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Донецькій області.

Так, рішенням відповідача 1 від 21.04.2025 №76 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю пенсійного віку - 55 років, страхового стажу 25 років та спеціального стажу 20 років станом на 11.10.2017. Зі змісту оскарженого рішення вбачається, що вік за вік заявника 44 роки. Страховий стаж позивача складає 23 роки 10 місяців 18 днів. Стаж за вислугу років на посаді авіатехнік, бортовий інженер станом на 11.10.2017 не підтверджений в установленому порядку. До страхового стажу зараховано усі періоди роботи згідно з наданих позивачем документів. Не враховано усі періоди роботи до стажу за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно з довідкою від 14.02.2025 №АК-423, оскільки довідка не відповідає вимогам Постанови КМУ від 21.07.1992 № 418 (зі змінами), а саме відсутня інформація про безпосередню зайнятість повний робочий день на посадах авіатехніка, бортового інженера.

Не погоджуючись з рішенням відповідача 1 від 21.04.2025 №76 про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок пенсій регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV)

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (у редакції Закону України №3108-IV від 17.11.2005 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до статті 2 Закону № 1788-XII, за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно з положеннями статті 51 Закону № 1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з частиною 3 статті 53 Закону №1788-XII працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою-третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: а) працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1976 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися з 1 січня 1971 року по 30 червня 1971 року; 45 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1971 року по 31 грудня 1971 року; 46 років - які народилися з 1 січня 1972 року по 30 червня 1972 року; 46 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1972 року по 31 грудня 1972 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04.06.2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII. Положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Враховуючи Рішення Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04.06.2019, стаття 54 Закону №1788-XII підлягає застосуванню у редакції до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII.

Згідно з вимогами пункту "а" статті 54 Закону №1788-XII, у редакції до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.02.2000 №264 "Про порядок обчислення заробітку для призначення пенсії особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації" встановлено, що особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і борт операторам, які виконують спеціальні роботи в польотах, заробіток для обчислення пенсії визначається згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. №418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".

Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".

Відповідно до Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать: 1. Члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів. 2. Льотно-інструкторський склад. 3. Командно-льотний склад: керівники (їх заступники), інспектори й інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи) міністерств, відомств, управлінь, об`єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата. 4. Парашутисти всіх найменувань, рятувальники, а також десантники-пожежники всіх найменувань, інструктори авіапожежної служби, керівники парашутних (парашутно-рятувальних, пошуково-рятувальних) підрозділів, працівники позаштатних і штатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом або спуски (підйоми) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, що перебувають на висоті не менше 10 метрів.

Згідно з пунктом 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються: а) кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами "б"-"г" цього пункту) - за один місяць вислуги; б) кожні 12 годин нальоту на вертольотах, в авіації спеціального застосування (санітарні польоти, авіахімічні роботи, аерофотозйомка, патрулювання, зондування атмосфери й інші види робіт), на посадах льотного складу груп супроводження іноземних повітряних суден (лідирувальники), на посадах командно-льотного та льотно-інструкторського складу, в тому числі у навчальних закладах по підготовці й підвищенню кваліфікації кадрів льотного складу авіації, - за один місяць вислуги.

Пунктом 2 та 3 Порядку №418 передбачено, що обчислення строків вислуги відповідно до пунктів "а" і "б" пункту1 провадиться шляхом ділення фактичного нальоту годин за весь час роботи на посадах льотного складу відповідно на 20 і 12. Вислуга у річному обчисленні визначається шляхом ділення числа повних місяців вислуги на 12. При виконанні протягом року різних робіт, зазначених у пункті 1, вислуга років обчислюється пропорційно тривалості нальоту годин (зайнятості) на кожній роботі.

Разом із цим, зі змісту спірного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 21.04.2025 №76 вбачається, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 54 Закону №1788-XII у зв`язку з відсутністю пенсійного віку, страхового стажу та спеціального стажу станом на 11.10.2017). Не враховано усі періоди роботи до стажу за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 54 Закону №1788-XII згідно з довідкою від 14.02.2025 №АК-423, оскільки довідка не відповідає вимогам Постанови КМУ від 21.07.1992 № 418 (зі змінами), а саме відсутня інформація про безпосередню зайнятість повний робочий день на посадах авіатехніка, бортового інженера.

Разом із цим, суд наголошує, що позивач працював на посадах льотного складу авіації (на посаді бортового інженера повітряного судна) та має вислугу років на зазначених посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 54 Закону №1788-XII.

Так, згідно з Відомостями по спеціальному стажу (Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) від 01.04.2025, за період з 2003 року по 2023 рік зазначено, що період роботи позивача з 14.07.2003 по 15.01.2007 включено до Відомості щодо спеціального стажу за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ054В1; період роботи позивача з 16.01.2007 по 23.04.2021 та з 28.04.2021 по 18.04.2023 включено до Відомості щодо спеціального стажу за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ054А1.

Зі змісту довідки авіакомпанії АТ «Мотор Січ» від 31.03.2025 № 871 встановлено, за час льотної роботи позивача наліт за роками склав: за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 296 годин 20 хвилин; за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 248 годин 40 хвилин; за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 269 годин 55 хвилин; за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 272 години 35 хвилин; за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 295 годин 05 хвилин; за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 397 годин 30 хвилин; за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 319 годин 13 хвилин; за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 258 годин 35 хвилин; за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 285 годин 15 хвилин; за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 254 години 45 хвилин; за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 186 годин 05 хвилин; за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 879 годин 00 хвилин; за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 675 годин 10 хвилин; за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 267 годин 55 хвилин; за період з 01.01.2021 по 23.04.2021 99 годин 10 хвилин; всього за період з 01.01.2007 по 23.04.2021 5005 годин 13 хвилин.

Згідно з довідкою про наліт годин ТОВ «ВУЛКАН ЕЙР» від 19.03.2025 № 96/25 за час льотної роботи позивача наліт за роками склав: за період з 28.04.2021 по 31.12.2021 515 годин 44 хвилини; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 453 години 59 хвилин; за період з 01.01.2023 по 18.04.2023 257 годин 15 хвилин; всього за період з 28.04.2021 року по 18.04.2023 року 1226 годин 58 хвилин.

Таким чином, загальний наліт за час льотної роботи Позивача складає 6232 години 11 хвилин.

Обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу, згідно з п. 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. №418 провадиться наступним чином: (6232 : 20) : 12 = 25,97.

Отже, спеціальний стаж (вислуга років) Позивача складає 25 років 11 місяців.

Суд також звертає увагу на те, що а ні оскаржуване рішення, а ні відзив на позовну заяву не містять в собі інформації, у зв`язку із чим відповідачем 1 не було враховано довідки авіакомпанії АТ «Мотор Січ» від 31.03.2025 № 871 та ТОВ «ВУЛКАН ЕЙР» від 19.03.2025 № 96/25 про наліт годин.

Згідно з частинами 1, 3 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У силу частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із абзацом 2 частини 4 статті 26 Закону №1058 наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу зараховується до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За період до 1 січня 2004 обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788-XII.

Таким чином, страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.02.1994 ОСОБА_1 працював на наступних посадах:

в період з 14.07.2003 по 15.01.2007 на посаді авіатехніка з планеру та двигунам четвертого та п`ятого розряду в Авіакомпанії ВАТ «Мотор Січ» (нині Відокремлений підрозділ «Авіакомпанія» Акціонерного товариства «Мотор Січ»);

в період з 16.01.2007 по 23.04.2021 на посаді інженера бортового літака Як-40 авіакомпанії;

в період з 28.04.2021 по 18.04.2023 на посаді бортового інженера повітряного судна Ан-26 льотного департаменту в ТОВ «ВУЛКАН ЕЙР».

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з статтею 62 Закону №1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідну постанову по справі № 638/18467/15-а Верховний Суд прийняв 30.09.2019.

Однак, як встановлено судом, відповідачем 1 не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити спірний стаж позивача, що саме відповідачем не спростоване.

Суд зазначає, що для призначення пенсії згідно зі статтею 54 Закону №1788-XII та постановою КМУ необхідно дві умови: 1) наявність відповідного віку та 2) наявність відповідної вислуги років - не менше 25 років (пункт «а» статті 54 Закону, та пункт 1 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації). При цьому порядок обчислення вислуги років визначений Порядком обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу.

Разом з тим, суд зазначає, що з наданої позивачем трудової книжки та довідок про наліт годин, льотних книг підтверджується необхідна вислуга років для призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років, а відмова відповідача 1 є необґрунтованою.

У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 21.04.2025 №76, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту «в» статті 54 Закону №1788-XII є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Щодо вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за вислугу років позивачу відповідно до пункту «а» статті 54 Закону №1788-XII суд зазначає, що відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пунктів 4.3, 4.10 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Суд зазначає, що ГУ ПФУ в Донецькій області, як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 54 Закону №1788-XII періодів його роботи з 16.01.2007 по 23.04.2021, з 28.04.2021 по 18.04.2023 згідно з довідками авіакомпанії АТ «Мотор Січ» від 31.03.2025 № 871 та ТОВ «ВУЛКАН ЕЙР» від 19.03.2025 № 96/25 про наліт годин, у зв`язку із чим призначити пенсію за вислугу років працівникам льотного складу відповідно до пункту «а» статті 54 Закону №1788-XII на підставі заяви від 12.04.2025.

Окрім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимог даного позову в частині зобов`язання відповідача 2 здійснити виплату пенсії за вислугу років позивачу відповідно до пункту «а» статті 54 Закону №1788-XII, починаючи з 12.04.2025, адже пенсія позивачу ще не є призначеною, а тому такі вимоги є передчасними.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області, яким прийнято протиправне рішення, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.04.2025 №76 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів його роботи з 16.01.2007 по 23.04.2021, з 28.04.2021 по 18.04.2023 згідно з довідками авіакомпанії АТ «Мотор Січ» від 31.03.2025 № 871 та ТОВ «ВУЛКАН ЕЙР» від 19.03.2025 № 96/25 про наліт годин, у зв`язку із чим призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років працівникам льотного складу відповідно до пункту «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заяви від 12.04.2025.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак