Справа № 640/26335/20
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Справа№640/26335/20

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (юридична адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ 0034022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Міністерства оборони України. Просив: 1) визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_1 як учаснику антитерористичної операції, забезпеченні її проведення; 2) зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_1 , як учаснику антитерористичної операції, забезпечення її проведення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дарницької районної державної адміністрації м. Києва.

Позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності як учасник антитерористичної операції, проте комісією Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в протокольному рішенні № 16 від 13.02.20198 року прийнято рішення про відмову в призначенні такої допомоги.

Отже, позивач вважає, що його права порушені, у зв`язку із чим змушений звернутися до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року було відкрито провадження у справі № 640/26335/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу № 640/26335/20 передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 року зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Тарасенку І.М.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року, суддя Тарасенко І.М. прийняв справу № 640/26335/20 до свого провадження та призначив її розгляд в порядку прощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Відповідач зазначив, що відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0215320 від 10.12.2015 року позивачу під час первинного огляду було встановлено третю групу інвалідності в наслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини з 03.11.2015 року. 04 грудня 2017 року під час чергового переогляду органами МСЕК позивачу встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії АВ № 0968072 від 06.12.2017 року).

Отже, відповідач зазначає, що у разі зміни групи інвалідності, її причини виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами не здійснюється.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Дарницької районної державної адміністрації м. Києва.

Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0215320 від 10.12.2015 року позивачу під час первинного огляду було встановлено третю групу інвалідності в наслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини з 03.11.2015 року.

04 грудня 2017 року під час чергового переогляду органами МСЕК позивачу встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ № 0968072 від 06.12.2017 року.

Отже, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Листом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.03.2018 року № ВЗС/395 позивачу надійшла відмова у прийнятті рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності.

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в протокольному рішенні № 16 від 13.02.2018 року прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За приписами ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до абз.3 п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Акт МСЕК, який первинно підтверджує втрату позивачем працездатності, складено 03.11.2015 року. Отже до цих правовідносин застосовується законодавство, що діяло станом на цю дату.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України № 2011-ХІІ (у редакції, чинній станом на момент встановлення III інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 16-2 Закону України № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 16-3 Закону України №2011-ХІІ, який набрав чинності з 01.01.2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення цієї норми застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014 року.

Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, пункт 4 статті 16-3 Закону України № 2011-ХІІ доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Обидві ці норми пункту 4 статті 16-3 Закону України № 2011-ХІІ (абзац 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, двома роками, який обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

Суд звертає увагу, що під час повторного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК - 04.12.2017 року, правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

З аналізу наведених норм Закону України № 2011-ХІІ та Порядку № 975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, проте при виникненні цих підстав протягом двох років з моменту їх первинного встановлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.08.2019 року у справі № 826/7472/18, від 21.08.2019 року у справі № 806/2187/18, а також в рішеннях Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2020 року у справі № 640/3414/19 та від 28.02.2020 року у справі № 826/14378/18.

З матеріалів справи вбачається, що ІІ група інвалідності встановлена позивачу з 04.12.2017 року, понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності з тих самих причин.

Оскільки законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю іншої причини виникнення інвалідності, однак право на отримання такої допомоги обмежено законодавцем дворічним строком з моменту первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, тому суд відхиляє доводи позивача, що він набув відповідне право, оскільки між встановленням третьої групи інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії та встановленням другої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з тих самих підстав минуло більше двох років.

За таких обставин суд вважає, що оскільки зміна причини виникнення інвалідності відбулась після спливу дворічного строку, визначеного пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, рішення відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу є правомірним, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду другої групи, внаслідок захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 01.01.2018 рік.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність дій щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги. З огляду на викладене, приймаючи рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, в зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (юридична адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ 0034022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко