Справа № 591/4816/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 р.Справа № 591/4816/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Сумської міської ради на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Клименко А.Я., вул. Академічна, 13, м. Суми, Сумська, 40030, повний текст складено 07.07.25 року по справі № 591/4816/25

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Сумської міської ради

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулась до Зарічного районного суду м.Суми з адміністраттивним позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №385 від 14.04.2025 про накладення штрафу на ОСОБА_1 , передбачене ст. 152 КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що адміністративна комісія допустилась помилкової оцінки ситуації при прийнятті рішення у даній справі, грубо порушила принципи притягнення до відповідальності, діяла суб`єктивно, а у діях позивачки відсутній склад правопорушення, оскільки вона не є суб`єктом правопорушення, що передбачене ст. 152 КУпАП, не є власником приміщення та не допускала не забезпечення розміщення урни для збору сміття у спеціально визначеному місці, так як право користування приміщенням, в якому розміщено магазин, належало на момент проведення перевірки іншій особі на підставі Договору суборенди.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2025 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради № 385 від 14.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за ст. 152 КУпАП.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 00 коп., сплачений при зверненні до суду.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Виконавчим комітетом Сумської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2025 скасувати та ухвалити рішеення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивач орендує нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_2 , що підтверджується Договором оренди нежитлового приміщення №01/01/2024-О від 01.01.2024. Відповідно до угоди про франчайзінг від 03.01.2025 ФОП ОСОБА_3 (франчайзер) надав ФОП ОСОБА_1 (франчайзі) у користування на платній основі можливість працювати в чинному магазині під ТМ "Оптика 1.0" за правилами ведення бізнесу, розробленими франчайзером, з його системою управління, суть якої викладена у відповідності до угоди. Вказує, що позивач здійснює підприємницьку діяльність у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , який розміщений у нежитловому приміщенні, що належить їй на праві користування (оренди). Разом з тим, у позовній заяві позивачкою зазначено, що право користування приміщення, в якому розміщено магазин, належало на момент проведення перевірки ФОП ОСОБА_4 на підставі договору суборенди. Однак, доказів на підтвердження цього позивачкою не надано.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.03.2025 головним спеціалістом Департаменту інспекційної роботи Сумської міської ради складений протокол серії ДІР СМР №200207 про адміністративне правопорушення відносно ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу зазначено, що 27.03.2025 об 11:10 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено факт відсутності урни для збору сміття перед входом до "Оптика 1.0" ФОП ОСОБА_1 , чим порушено вимоги п.п. 11 п. 11.2 р. ХІ додатку до рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР "Про затвердження правил благоустрою міста Суми". Додатком до протоколу зазначено фотофіксацію.

14.04.2025 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Сумської міської ради розглянуто справу про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Справа розглянута за відсутності позивачки. За результатами розгляду справи 14.04.2025 адміністративною комісією складено постанову №385, якою визнано позивачку винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржила її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Так, ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП, якою встановлено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Рішенням Сумської міської ради від 26 грудня 2014 року № 3853-МР затверджено Правила благоустрою міста Суми.

Згідно пп. 11 п. 11.2 розділу ХІ Додатку до рішення Сумської міської ради "Про затвердження Правил Благоустрою міста Суми" від 26.12.2014 № 3853-МР, підприємства, установи та організації (в особі їх посадових осіб), фізичні особи-підприємці, громадяни, іноземці, особи без громадянства, балансоутримувачі, власники та орендарі об`єктів зобов`язані: забезпечувати розміщення контейнерів, урн для збору сміття та твердих побутових відходів у спеціально визначених місцях, утримання їх у належному санітарно-технічному стані, згідно з санітарними нормами і правилами.

Згідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, спірною постановою № 385 притягнуто до адміністративної відповідальності позивача за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. з підстав порушення ним п.п. 11, п. 11.2 р. ХІ додатку до рішення Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР "Про затвердження правил благоустрою міста Суми".

Так, в позовній заяві ФОП ОСОБА_1 зазначає, що вона не є власником приміщення та не допускала незабезпечення розміщення урни для збору сміття у спеціально визначеному місці. Вказує, що право користування приміщенням, в якому розміщено магазин, належало на момент проведення перевірки ФОП ОСОБА_4 на підставі договору суборенди, відтак вона не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення №01/01/2024-О від 01.01.2024, укладеного між гр. ОСОБА_2 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар), орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення №8, загальною площею 84,97 кв.м, що розташоване в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк оренди становить 12 місяців з дати приймання об`єкта за актом приймання-передачі. Якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення строку дії Договору не заявить про намір його розірвання, цей Договір автоматично продовжується (пролонгується) на строк 12 місяців (п. 4.1, п. 4.2).

Орендар не має права укладати договори (контракти, угоди тощо), пов`язані з будь-яким використанням об`єкта іншою юридичною чи фізичною особою (в т.ч. передача в суборенду, використання як своєї юридичної адреси), без письмового дозволу орендодавця (п. 7.3).

Відповідно до угоди про франчайзинг від 03.01.2025, укладеної між ФОП ОСОБА_3 (франчайзер) та ФОП ОСОБА_1 (франчайзі), сторони домовились про те, що ФОП ОСОБА_3 надає ФОП ОСОБА_1 у користування на платній основі можливість працювати в чинному магазині франчайзера під торговою маркою "Оптика 1.0" за правилами ведення Бізнесу, розробленими франчайзером, з його системою управління, суть якої викладена у відповідності до Угоди. У результаті реалізацій положень цієї Угоди, ФОП ОСОБА_1 працюватиме у своєму магазині під ТМ "Оптика 1.0", у порядку та на умовах, обумовлених цією Угодою, а ФОП ОСОБА_3 отримуватиме передбачену Угодою оплату (п. 1.1.).

При цьому, матеріали справи не містять доказів користування або володіння зазначеним приміщенням ФОП ОСОБА_3 на правових підставах, а також доказів закінчення строку дії чи дострокового розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2024 між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, саме на ФОП ОСОБА_1 покладено обов`язок забезпечувати розміщення контейнерів, урн для збору сміття та твердих побутових відходів у спеціально визначених місцях, як діючого орендаря нежитлового приміщення №8 загальною площею 84,97 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Сам факт укладання угоди про франчайзінг не свідчить про перехід до іншої особи статусу орендаря нежитлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування відсутні.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, наведені обставини не враховано судом першої інстанції, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно положень ст. 317 КАС України з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2025 по справі № 591/4816/25 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.А. Калиновський В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 27.08.2025 року