Справа № 200/5719/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року Справа№200/5719/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ у Вінницькій області) та Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ у Дніпропетровській області), за змістом якого просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо неврахування до страхового стажу позивача періодів навчання з 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 12.07.1987 по 21.06.1989;

зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 11.06.2025 перерахунок та виплату пенсії позивачу, зарахувавши до страхового стажу періоди навчання з 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 12.07.1987 по 21.06.1989.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що перебуває на обліку відповідача-2 та отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.01.2025.

При призначенні позивачу пенсії не зараховано періоди навчання з 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 12.07.1987 по 21.06.1989 згідно диплому від 26.06.1989 НОМЕР_1 , оскільки період навчання перетинається з проходження військової служби, а тому потребує уточнення первинними документами.

11 червня 2025 року позивач через веб-портал пенсійного фонду звернувся із заявою про допризначення пенсії у зв`язку із наданням додаткових документів.

Рішенням відповідача-1 від 19.06.2025 № 39 відмовлено у перерахунку пенсії через те, що підтверджуюча довідка про навчання видана невизнаною республікою ДНР.

Вважаючи такі висновки протиправними, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ГУ ПФУ у Вінницькій області надано відзив на позовну заяву, де викладено прохання у позові відмовити, оскільки позивачем до заяви від 11.06.2025 про перерахунок пенсії долучено довідку невизнаної республіки ДНР від 29.04.2025 № 13/829, видана Міністерством науки і освіти російської федерації (Донецьким національним університетом економіки та торгівлі імені Михайла Туган-Барановського) про період навчання на денному відділенні з 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 21.06.1987 по 21.06.1989 у якій відсутня дата та наказ про те, що позивач приступив до навчання у 1987 році.

Відомості про здійснення/нездійснення пенсійних виплат російською федерацією позивачем не надавалися.

Крім того, відповідач-1 вважає, що призначення та виплата пенсії є дискреційними повноваженнями органів пенсійного фонду у які суд втручатися не може.

У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ГУ ПФУ у Дніпропетровській області не надано. Клопотань про продовження строку на надання відзиву відповідачем-2 не заявлялося

Ухвалу про відкриття провадження у справі ГУ ПФУ у Дніпропетровській області отримано 04.08.2025, про що свідчить довідка про доставку кореспонденції до електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, розгляд справи здійснив на підставі наявних у ній матеріалів.

Фактичні обставини, встановлені судом у справі, такі.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є. внутрішньо переміщеною особою, довідка від 31.07.2023 № 1205-.

ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком про що йому видано посвідчення від 23.04.2025 № НОМЕР_3 .

Відповідно протоколу про призначення позивачу пенсії від 17.04.2025 №39 страховий стаж складає 34 роки 5 місяців 27 днів, розмір пенсії 4 937,65 грн.

Розрахунок стажу позивача при призначенні пенсії свідчить про незарахування до страхового стажу періодів навчання з 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 12.07.1987 по 21.06.1989.

19 червня 2025 року ГУ ПФУ у Вінницькій області винесено рішення про відмову у перерахунку пенсії допризначення у зв`язку із додатково поданими документами ОСОБА_1 . У цьому рішенні зазначено таке.

Заявник 11.06.2025 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України через підсистему Вебпортал за перерахунком пенсії.

Вік заявника 60 років, страховий стаж 34 роки 5 місяців 27 днів.

До заяви долучено архівну довідку невизнаної республіки ДНО від 29.04.2025 № 13/829, видана Міністерством науки і освіти російської федерації (Донецьким національним університетом економіки та торгівлі імені Михайла Туган Барановського) про період навчання на денному відділенні з 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 21.06.1987 по 21.06.1989 у якій відсутня дата та наказ про те, що позивач приступив до навчання у 1987 році.

Ураховуючи зазначене, вирішено відмовити ОСОБА_1 у перерахунку допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами, оскільки довідка про навчання 1982 1987 видана невизнаною республікою ДНР.

Наявна у матеріалах трудова книжка ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 (щодо спірного періоду) свідчить, що до вступу до Краматорського міського управління громадського харчування навчався у Донецькому інституті радянської торгівлі диплом від 26.06.1989 НОМЕР_1 .

07 серпня 1989 року прийнятий інженером-технологом в об`єднання 8-11 Краматорського міського управління громадського харчування.

Відповідно диплому від 26.06.1989 НОМЕР_1 ОСОБА_1 у 1982 році вступив до Донецького інституту радянської торгівлі та у 1989 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю «Технологія та організація громадського харчування»

Відомості військового квитка НОМЕР_5 свідчать, що ОСОБА_1 проходив службу у збройних силах Союзу ССР з 26.06.1985 11.07.1987.

Згідно відповіді Криворізького національного університету, датована 28.04.2025 № 41-230/3, на звернення ОСОБА_1 від 22.04.2025 щодо надання довідки про періоди його навчання в Донецькому інституті радянської торгівлі з урахуванням військової служби повідомлено про неможливість надання такої у зв`язку із відсутністю архівів та кадрової документації (залишилися у м. Донецьку).

Водночас повідомлено, що на основі наданих ОСОБА_1 документів про освіту (диплом від 26.06.1989 НОМЕР_1 та додаток до нього, виданих Донецьким інститутом радянської торгівлі) підтверджуємо період навчання заявника у зазначеному інституті з 1982 по 1989 роки.

У матеріалах справи наявна архівна довідка невизнаної республіки ДНР від 29.04.2025 № 13/829, видана Міністерством науки і освіти російської федерації (Донецьким національним університетом економіки та торгівлі імені Михайла Туган Барановського) про те, що ОСОБА_1 з 01.09.1982 зарахований студентом 1 курсу Донецького інституту радянської торгівлі технологічного факультету спеціальності «Технологія і організація громадського харчування» денного відділення. Наказ по інституту від 26.08.1982 № 694/c (про зарахування).

З 20.06.1985 по 20.06.1987 ОСОБА_1 надано академічну відпустку у зв`язку із призовом до лав Радянської Армії. Наказ по інституту від 08.07.1985 № 705/c (про надання академ. відпустки).

У 1989 році ОСОБА_1 відраховано з інституту у зв`язку із його закінченням з місячною відпусткою з 01.07.1989 по 31.07.1989 за спеціальністю «Технологія і організація громадського харчування», присвоєно кваліфікацію інженера-технолога. Наказ по інституту від 23.06.1989 № 566/c (про закінчення).

Видано диплом та додаток до нього від 26.06.1989 серія ТВ № 878769, реєстраційний № 5212.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058)

Стаття 24. Періоди, з яких складається страховий стаж

1. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

2. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

4. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частина 4 ст. 45 Закону № 1058.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон №1788)

Стаття 56. Види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

До стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 № 1669-VII (далі Закон № 1669)

Стаття 5-1. Особливості діяльності переміщених вищих навчальних закладів

Тимчасово переміщені вищі навчальні заклади, тимчасово переміщені наукові установи провадять свою діяльність у населених пунктах на підконтрольній українській владі території. Місцезнаходження тимчасово переміщених навчальних закладів, тимчасово переміщених наукових установ визначається їх засновником (засновниками) з урахуванням напрямів підготовки здобувачів вищої освіти таких закладів та регіональних потреб.

Тимчасово переміщеним вищим навчальним закладам, тимчасово переміщеним науковим установам, архівні документи яких залишилися на тимчасово окупованій території або в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, дозволяється видача довідок про підтвердження трудового стажу та відомостей про періоди навчання на підставі дипломів, посвідчень, свідоцтв, довідок та інших документів, які можуть свідчити про існування таких відносин.

Висновки суду.

Розрахунок стажу позивача свідчить, що до його страхового стажу не зараховано періоди, які він вказує у позовній заяві, а саме: 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 12.07.1987 по 21.06.1989.

Матеріалами справи підтверджено (диплом від 26.06.1989 НОМЕР_1 , трудова книжка ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 , відповідь Криворізького національного університету від 28.04.2025 № 41-230/3, відомості військового квитка серія НОМЕР_5 ), що позивач у 1982 році вступив до Донецького інституту радянської торгівлі технологічного факультету та у 1989 році закінчив названий інститут за спеціальністю «Технологія і організація громадського харчування» денного відділення, про що рішенням екзаменаційної комісії від 21.09.1989 йому присвоєно кваліфікацію інженера-технолога.

Окрім того, у реалізацію положень ст. 5-1 Закону № 1669 Криворізьким національним університетом у відповіді від 28.04.2025 № 41-230/3 на звернення позивача підтверджено факт навчання ОСОБА_1 у Донецькому інституті радянської торгівлі технологічного факультету у період з 1982 1989 років.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що спірний період навчання у цілях його зарахування до страхового стажу позивача є підтвердженим належним чином.

Водночас, викладені у відзиві доводи про неможливість прийняття архівної довідка невизнаної республіки ДНР від 29.04.2025 № 13/829, суд відхиляє, з таких мотивів.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 підтвердив обґрунтованість врахування судами першої та апеляційної інстанцій довідок, які видані на тимчасово окупованій території, та зазначив, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані намібійські винятки Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах Лоізіду проти Туречиини (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

На думку Верховного Суду у вказаному рішенні у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

У розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі № 242/1484/17.

З огляду на вищевикладене, позивач має право на врахування відомостей, що містяться в архівній довідці невизнаної республіки ДНР від 29.04.2025 № 13/829, видана Міністерством науки і освіти російської федерації (Донецьким національним університетом економіки та торгівлі імені Михайла Туган Барановського).

Щодо покликань відповідача-1 у відзиві на те, що позивачем не подано документи про здійснення/нездійснення пенсійних виплат російською федерацією, то суд такі відхиляє, оскільки про це не зазначено у відмовному рішенні ГУ ПФУ у Вінницькій області. Тобто вказана обставина не була підставою для відмови у перерахунку пенсії позивачу.

Щодо способу захисту.

КАС України.

Стаття 245. Повноваження суду при вирішенні справи

1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі

2. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Практика Верховного Суду щодо способів захисту порушеного права базується на двох основних взаємопов`язаних принципах: I. спосіб захисту має бути належним та ефективним; II. має дотримуватися принцип процесуальної економії. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. У рішеннях ЄСПЛ у справах «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)) вказано, що ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії.

У рішенні Конституційного суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо неврахування до страхового стажу позивача періодів навчання з 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 12.07.1987 по 21.06.1989 та зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 11.06.2025 перерахунок та виплату пенсії позивачу, зарахувавши до страхового стажу періоди навчання з 01.09.1982 по 19.06.1985 та з 12.07.1987 по 21.06.1989.

З урахуванням права суду вийти за межі позовних вимог у цілях ефективного захисту прав позивача суд вважає обґрунтованим у цій справі здійснити відповідний процесуальний захід й вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 19.06.2025 № 39 та зобов`язати останнього здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2025 (ч. 4 ст. 45 Закону № 1058) з урахування відомостей, що містяться в архівній довідці невизнаної республіки ДНР від 29.04.2025 № 13/829.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 у повному обсязі, оскільки позов по суті задоволено повністю, однак із виходом за межі позовних вимог .

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправною бездіяльності. та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.06.2025 № 39 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2025 з урахування відомостей, що містяться в архівній довідці невизнаної республіки ДНР від 29.04.2025 №13/829.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7,) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 27.08.2025.

Суддя І.В. Буряк