Справа № 636/3950/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 р.Справа № 636/3950/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26.06.2025 (головуючий суддя І інстанції: Оболєнська С.А.) по справі № 636/3950/25

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського 5 роти 1 батальйону УПП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Козиренка Віталія Вікторовича

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4666782 від 06.05.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, який мав технічні несправності, а також переобладнаний з порушенням вимог правил та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: на передньому правому колесі відсутня гайка кріплення колеса, а також на борти з обох боків встановлено саморобну дерев`яну конструкцію для збільшення висоти бортів, що не передбачена конструкцією транспортного засобу або документами щодо погодження переобладнання.

Натомість, зауважував, що автомобіль, яким він керував, зареєстрований у встановленому чинним законодавством порядку та при реєстрації пройшов усі необхідні процедури, в тому числі на технічну відповідність державним нормам та стандартам України; переобладнання даного транспортного засобу відповідно до вимог правил та стандартів підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

При цьому, вважав, що переобладнання щодо нарощення дерев`яних бортів не змінює повну масу ТЗ та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, не призводять до заміни типу двигуна, системи гальмового і рульового керування та трансмісії і у зв`язку з цим відповідні дії не потребують окремого дозволу МВС.

Щодо відсутності гайки кріплення колеса, вказував, що перед початком руху перевірив справність ТЗ в ході якої не встановив жодних технічних несправностей. Поліцейськими також не встановлено належними доказами відсутність гайки кріплення колеса.

Враховуючи наведені обставини, вважав, що не допускав порушень ПДР України, що стало підставою для звернення до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 26.06.2025 позов задоволено.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4666782 від 06 травня 2025 року, винесену поліцейським 5 роти 1 батальйону УПП в Харківській області молодшим лейтенантом поліції Козиренком В.В. стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, справу закрито.

Департамент патрульної поліції (далі - відповідач 1) не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам у справі, а саме відеозапису з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано наявність на транспортному засобі позивача саморобної конструкції для збільшення висоти бортів, що не передбачено конструкцією ТЗ або документами щодо погодження переобладнання.

Вказує, що самовільне переобладнання спірного ТЗ суттєво змінює його конструктивні характеристики, а саме: загальну масу, навантаження на осі, габарити кузова та центр ваги.

Вважає, що наявність таких змін без відповідних технічних висновків та сертифікатів є достатньою підставою для прийняття постанови, що є предметом цього спору.

Просить врахувати інформацію з фотознімками, надану Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях щодо відсутності на момент проходження ТЗ обов`язкового технічного контролю саморобної конструкції для збільшення висоти бортів.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського 5 роти 1 батальйону УПП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Козиренка В.В. (далі відповідачі 2, 3) не подали відзиви на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 06.05.2025 поліцейським 5 роти 1 батальйону УПП в Харківській області молодшим лейтенантом поліції Козиренком В.В. винесено постанову серії ЕНА № 4666782, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Згідно постанови, 06.05.2025 о 13:55 у м. Харків, дорога М-03 (Київ Харків - Довжанський) км. 529, водій керував транспортним засобом «ЗИЛ 554М», д.н.з. НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а також був переобладнаний з порушенням вимог правил та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: на передньому правому колесі була відсутня гайка кріплення колеса, а також на борти з обох боків було встановлено саморобну дерев`янку конструкцію для збільшення висоти бортів, що не передбачена конструкцією транспортного засобу або документами щодо погодження переобладнання, чим порушив п. 31.1, п. 31.3 «а», п. 31.4.5 «є» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 13).

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправною, оскільки відповідачами не доведено факту вчинення ним правопорушення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з пп. «а» п. 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Підпунктом «є» п. 31.4.5 ПДР України передбачено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: колеса і шини: відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В підтвердження вчинення позивачем правопорушення відповідачем надано до суду відеозапис з нагрудної камери.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що надані відповідачем докази не доводять факту, що автомобіль, яким керував позивач, переобладнаний, і що таке переобладнання вимагало реєстрації, а також те, що таке переобладнання (якщо воно мало місце) призвело до зміни повної маси та її розподілу на осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та стосується безпеки дорожнього руху, як це зазначено у п.31.3 «а» ПДР.

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції є помилковими , оскільки відеозапис з нагрудної камери, фіксує наявність на бортах транспортного засобу додаткових конструкцій, які збільшують їх висоту, що свідчить про переобладнання транспортного засобу .

Пункт 5.2 ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання визначає, що не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах (ч.4 статті 32 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно пп. 4 п. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137, ідентифікація транспортного засобу - процес визначення категорії, типу, моделі, марки, призначення, виробника та особливостей конструкції транспортного засобу станом на дату першої реєстрації в Україні згідно з маркуванням, реєстраційними документами, експлуатаційною документацією та інформаційними матеріалами виробника.

Згідно пп. 11 п. 2 наведеного вище Порядку, перевірка технічного стану транспортного засобу - процес визначення відповідності транспортного засобу встановленим до конструкції і технічного стану вимогам.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого в 2013 році ЗИЛ-ММЗ 554 М, д.н.з. НОМЕР_1 , є самоскидом.

У графі «Особливі відмітки» зазначено: ТАБЛ. №ШАССІ АРЗ, ПЕРЕОБЛ., ДВС.Д240.ОПЕРІН.ТА ОБЛ.РАД.ЗИЛ-1 31.Д/Р НОМЕР_2 ОСОБА_2 ОСОБА_3 САМОРОБ.ПЛАТФ (а.с. 14).

Тобто, транспортний засіб, яким керував позивач дійсно є переобладнаним, яке погоджено у встановленому Законом порядку.

Позивач фактично не заперечує наявність конструкції для нарощення дерев`яних бортів, проте зазначає, що проходив обов`язковий технічний контроль та будь-яких зауважень до його ТЗ від уповноважених працівників не було.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що технічний стан спірного ТЗ перевірявся уповноваженим органом у жовтні 2024 р. Станом на час проходження обов`язкового технічного контролю транспортний засіб вже був переобладнаний, про що свідчать відомості з довідки про перевірку технічного стану ТЗ від 01.10.2024 (а.с. 120).

Під час проходження технічного огляду транспортним засобом, яким керував позивач, 01.10.2024 вбачається відсутність нарощених бортів , що підтверджується фотознімками (а.с. 121-122), в той час як відеозапис з бодікамери від 06.05.2025 фіксує наявність на самоскиді нарощених бортів.

Отже, на час проходження технічного огляду (01.10.2024) самоскид не був обладнаний додатковими конструкціями, що нарощують висоту бортів, що свідчить про узгодження власника з відповідними органами інших переобладнань ТЗ, відмітки про які наявні у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Твердження позивача, що фотознімки не є належними доказами з огляду на їх нечітке зображення та неможливість ідентифікувати з них транспортний засіб колегія суддів відхиляє, оскільки фотознімки містять зображення номерного знаку НОМЕР_1 , який належить спірному ТЗ.

Зазначені обставини свідчать, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був переобладнаний шляхом додавання саморобної конструкції для нарощування висоти бортів після перевірки технічного стану.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про не надання відповідачами доказів щодо проведення замірів висоти бортів, які б підтверджували переобладнання ТЗ колегія суддів вважає помилковими, оскільки встановлене переобладнання, а саме нарощення бортів, не вимірюється технічними засобами, а встановлюється на наявність такого візуально.

Вимірювання технічними засобами проводиться лише у разі порушення норм габаритних параметрів.

Відповідно до додатку 5 Порядку № 137 Код - 001.010; Об`єкт і предмет перевірки технічного стану, визначення невідповідності - дані у свідоцтві про державну реєстрацію засобу не відповідають даним ідентифікації транспортного засобу; Метод контролю - органолептично.

Згідно п. 8 ч. 1 Порядку № 137 метод контролю органолептичний - перевірка технічного стану транспортного засобу органами відчуття кваліфікованим фахівцем виконавця із застосуванням у разі потреби інформації за показаннями засобів сигналізації (індикації), що вмонтовані в транспортний засіб, без застосування засобів вимірювальної техніки.

Тобто, не відповідність транспортного засобу встановленим до його конструкції вимогам визначається візуально та без застосування вимірювальної техніки.

Колегія суддів зауважує, що самовільне внесення змін у конструкцію вантажного автомобіля може призвести до порушення балансу навантаження, можливого перевищення допустимої маси на вісь, що становить підвищену небезпеку для учасників дорожнього руху та спричиняє додаткове руйнування дорожнього покриття.

Як наслідок, колегія суддів вважає доведеним відповідачами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.1, п. 31.3 «а» ПДР України.

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції щодо не зазначення відповідачами у спірній постанові які саме стандарти, норми та правила порушено водієм колегія суддів вважає такими, що не спростовують наявності на ТЗ саморобної конструкції, яка збільшує висоту бортів, що є переобладнанням, не узгодженим із відповідними органами.

Щодо тверджень позивача у відзиві на апеляційну скаргу про невірне зазначення ДПП номерного знаку транспортного засобу у апеляційній скарзі колегія суддів зазначає, що вказане може свідчити про технічну описку, оскільки інші обставини викладені в скарзі стосуються даної справи та спірних правовідносин.

Водночас, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, що є предметом спору , містить посилання на номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач на час фіксації адміністративного правопорушення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосування штрафу в тому числі за порушення п. 31.1, п. 31.3 «а» ПДР України, які доведені відповідачами в ході судового розгляду, є правомірним.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова від 06.05.2025 прийнята відповідачем правомірно, відповідно до закону в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

Натомість, суд першої інстанції неповно дослідив матеріали справи, невірно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 310, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26.06.2025 по справі № 636/3950/25 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді А.О. Бегунц В.А. Калиновський