Справа № 580/9782/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9782/24 Головуючий у 1-й інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт/ ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач/ВЧ НОМЕР_1 ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 12 березня 2016 року по день фактичної виплати - 29 серпня 2024 року;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 12 березня 2016 року по день фактичної виплати - 29 серпня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, передбачене Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ, виникає лише у разі затримки виплати доходу на один і більше календарних місяців. Суд встановив, що обов`язок відповідача нарахувати та виплатити компенсацію міг виникнути лише після набрання законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі № 580/4773/23 - тобто з 07 серпня 2024 року. Фактична виплата індексації грошового забезпечення на виконання цього рішення була здійснена 27 серпня 2024 року, тож період затримки склав менше одного календарного місяця. За таких обставин, оскільки була відсутня необхідна законодавча умова, затримки виплати на один і більше календарних місяців, підстав для нарахування та виплати компенсації немає, а позовні вимоги є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та безпідставно визначив початок періоду затримки виплати індексації з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі № 580/4773/23 (07 серпня 2024 року), хоча право на отримання цих сум виникло ще 12 березня 2016 року. Компенсація втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року, проводиться незалежно від способу та підстав нарахування доходу як добровільно роботодавцем, так і на виконання судового рішення, а ключовим є сам факт затримки виплати на один і більше календарних місяців. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду (зокрема, у справах № 264/6796/16-а, № 653/3356/17, № 240/6583/20 та ін.), наголосив, що індексація грошового забезпечення є складовою заробітної плати військовослужбовця, а отже, у разі її несвоєчасної виплати виникає обов`язок нарахувати компенсацію. Також суд першої інстанції проігнорував висновки Конституційного Суду України (рішення № 9-рп/2013) та Верховного Суду щодо компенсаторного характеру таких виплат і їх призначення для збереження купівельної спроможності доходу в умовах інфляції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач підтримав рішення суду першої інстанції та просив суд залишити його без змін.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі № 580/4773/23 позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 12 березня 2016 року по 09 жовтня 2017 року із встановленням базового місяця - січень 2008 року та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 10 жовтня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із встановленням базового місяця - січень 2008 року та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 14 листопада 2019 року включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_3 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 26 листопада 2019 року по 27 вересня 2020 року включно, з 26 травня 2021 року по 10 лютого 2022 року включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_4 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 28 вересня 2020 року по 25 травня 2021 року включно, з 11 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року у справі № 580/4773/23 відповідачем 29 серпня 2024 року здійснено виплату позивачу коштів у сумі 58 402, 03 грн.

Позивач, вважаючи, що має право на виплату відповідної компенсації втрати частини доходів, звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Так, стаття 2 Закону № 2050-III прямо передбачає, що під доходами, на які поширюються правила щодо компенсації втрат, у цьому Законі слід розуміти, зокрема й заробітну плату.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статті 2 Закону № 2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Своєю чергою компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зі змісту наведених норм вбачається, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050-ІІІ).

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

Пункти 1, 2 Порядку № 159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно з абзацом 1 пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17 та від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання стосовно того, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 29 жовтня 2020 року у справі № 280/729/19, від 29 квітня 2021 року у справі № 240/6583/20.

Отже, у випадку бездіяльності роботодавця щодо нарахування та виплати працівнику грошового забезпечення, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому, донарахування належних громадянину сум компенсації втрати доходів має здійснюватися до дня фактичної виплати заборгованості, щодо якої порушені строки виплати.

З матеріалів справи слідує, що виплата коштів в сумі 58 402, 03 грн на виконання рішення суду у справі № 580/4773/23 здійснена 29 серпня 2024 року.

Судом враховано правову позицію, викладену Верховним Судом у своїх постановах, зокрема, від 19 травня 2022 року у справі № 200/3859/21, від 24 січня 2023 року у справі № 200/10176/19-а.

Так, Верховний Суд дійшов висновку про те, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Таким чином обов`язок з виплати компенсації виникає у випадку порушення строків виплати доходів та виплати нарахованих доходів.

Оскільки такий обов`язок відповідачем при виплаті позивачеві належних сум індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні не виконано, право останнього на виплату компенсації є порушеним.

Колегія суддів звертає увагу, що компенсація чистини втраченого доходу виплачується не з моменту постановлення судового рішення, на підставі якого такий дохід фактично виплачено та поновлено права позивача, а саме з часу, коли у особи виникло право на отримання такого доходу, захищеного та підтвердженого рішенням суду.

Аналогічного змісту правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України викладені від 11 липня 2017 року у справі № 2а-1102/09/2670 та Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 826/8319/16.

Зокрема, Верховний Суд, серед іншого, дійшов висновку, що компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.

З урахуванням того, що несвоєчасне нарахування належних сум та остаточний розрахунок з позивачем відбулися у зв`язку з неправомірною затримкою нарахуванням такого доходу відповідачем, тобто з його вини, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, адже на відповідача покладений обов`язок проведення повного розрахунку при звільненні з військової служби.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 12 березня 2016 року по день фактичної виплати - 29 серпня 2024 року.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, то відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому розподіл судових витрат в цій частині не здійснюється.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 12 березня 2016 року по день фактичної виплати - 29 серпня 2024 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 12 березня 2016 року по день фактичної виплати - 29 серпня 2024 року.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.