Справа № 452/2441/25
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2441/25
Провадження № 2-а/452/50/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" серпня 2025 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
секретаря Кафтан О.Ю.,
із участю: позивача ОСОБА_1 ,
відповідача Ванівського І.В.,
розглянувши у відповідності до ст. 286 КАС України у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітана поліції Ванівського Ігоря Володимировича, - про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5149812 від 05.07.2025 року, винесену інспектором Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Ванівським І.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 340грн. штрафу.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 5 липня 2025 року о 16.48год по вул. Руська в м. Самбір Львівської області він, керуючи транспортним засобом марки «Mazda Demio» із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимогу п. 8.4«в» Правил Дорожнього Руху порушення вимог заборонних знаків, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що винесена поліцейським інспектором постанова є незаконною, оскільки вказаного числа о 16:48год. він, керуючи автомобілем «Mazda Demio» д.н.з. НОМЕР_1 проїжджав по вулиці Валова в м. Самборі (орієнтовно повз аптеку Подорожник) в напрямку до Старого Самбора, не порушуючи Правил дорожнього руху. Проїхавши по вулиці Валовій біля 100 метрів він включив правий поворот і звернув із вулиці Валової на вулицю Володимира Івашка, заїхав на внутрішнє подвір`я будинку в якому проживає за адресою вул. Шевченка, 3 та зупинив автомобіль. Несподівано для позивача позаду автомобіля яким він керував, появився автомобіль поліції, який також заїхав на внутрішнє подвір`я цього будинку. Із нього вийшов працівник поліції який назвав своє ім`я, прізвище та звання, а саме: ОСОБА_2 , капітан поліції та повідомив, що позивач порушив правила дорожнього руху. Потім поліцейський інспектор Ванівський І.В. виїхав із подвір`я будинку вул. Шевченка 3 і зупинив свій автомобіль поліції на вулиці Володимира Івашка, на якій виписав постанову серії ЕНА №5149812 від 05.07.2025 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340грн. за порушення вимог п. 8.4.ПДР за ч. 1 ст. 122 КУпАП і вказав у цій постанові, що місце події вулиця Руська. Позивач також зазначає, що на вулицю Руська він взагалі не заїжджав, та й на вулиці Руська також немає жодного знаку 3.34«Зупинка заборонена». Тому позивач вважає, що у даній ситуації капітан поліції Ванівський І.В. у процесі виконання своїх обов`язків не дотримувався основних норм та правових принципів, які покладені на працівників поліції; здійснив фальсифікацію доказів та перекручування фактів по обставинах справи, зокрема вказав у постанові неправильну адресу місця події де з його твердження позивач вчинив порушення правил дорожнього руху та вказав про порушення позивачем вимог знаку 3.34 «Зупинку заборонено», якого немає на цій вулиці. Через наведене позивач просить суд визнати незаконною та скасувати зазначену постанову працівника поліції у зв`язку з відсутністю вчинення позивачем адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Представник відповідача ГУ НП Наталія Саврун подала до суду Відзив на позовну заяву, в якому не погодилася з позовними вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5149812 від 05.07.2025 року позивач в м. Самборі по вул. Руська, керуючи транспортним засобом марки «Mazda Demio» р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34«Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4.в ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача вказує про наведене у позовній заяві про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що позивач ОСОБА_1 оскаржує дану постанову, бо вважає відсутність будь-яких доказів учинення ним адміністративного правопорушення. Однак, вивчивши матеріали даної справи, нею було встановлено, що екіпаж на службовому автомобілі у складі інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції Ванівського І.В. та інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Фільварської В.М. дійсно 05.07.2025р. о 16:38год. патрулюючи м. Самбір виявили автомобіль марки «Mazda Demio» д.р.н. НОМЕР_1 , який не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», що здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в ПДР України. Під час перевірки вище вказаного транспортного засобу водієві було повідомлено причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та на вимогу пред`явити усі відповідні документи згідно п. 2.1«а,б,г» ПДР України, на що водій погодився, проте зі своїм правопорушенням водій не був згідний. У наступному даному водію було повідомлено про розгляд адміністративної справи та зачитано ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268, 289, 288, 307, 308, 251, 252 КУпАП; потім повідомлено, що на нього буде винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копію постанови водій отримав на місці зупинки. Під час перегляду відео з нагрудних камер поліцейських встановлено, що жодних протиправних дій зі сторони працівників поліції не виявлено, а тому із урахуванням викладеного представник відповідача просить суд за результатами повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин у справі прийняти рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області відмовити повністю.
Позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що наведений Відзив вважає необґрунтованим та безпідставним і таким, що не відповідає обставинам справи; відповідач наводить ті докази, що містяться в постанові серія ЕНА №5149812 від 05.07.2025р. не враховуючи тих зауважень, які вказані у позовній заяві. Позивач підтримав викладене у позові, вважає, що жодних доказів вчинення ним правопорушення п.8.4«в» ПДР України, представником ГУ НП у Львівській області суду не надано; у вказаній вище постанові невірно вказано опис обставин, установлених під час розгляду справи, - а саме: невірно вказано, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.34«Зупинку заборонено», так як вказаного вище знаку на вулиці Володимира Івашка та й на вулиці Руській немає; невірно вказано місце вручення позивачу постанови ЕНА №5149812 від 05.07.2025р., - так як на вулицю Руську він взагалі не заїжджав і жодного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху на цій вулиці не вчиняв, а постанову серії ЕНА №5149812 від 05.07.25 року йому було вручено на вулиці Володимира Івашка. Враховуючи наведене позивач просить суд задовольнити поданий ним адміністративний позов.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав поданий ним позов, додатково пояснив, що в оскаржуваній ним постанові працівником поліції неправильно вказано вулицю та на ній такого знаку немає, - тобто 3.34«Зупинку заборонено». Щодо дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», який розміщено на вулиці Валовій, то цей знак не відповідає державному стандарту. Він оскаржив постанову рівно так, як вона була складена про наведений у спірній постанові дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено». Також на запитання судді позивач підтвердив, що вказаного числа у постанові він дійсно заїжджав на територію автобусної зупинки, оскільки там майже не було іншого транспорту.
Відповідач інспектор Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітан поліції Ванівський І.В. у судовому засіданні пояснив, що дійсно випадок викладений в оскаржуваній постанові мав місце. Числа зазначеного у цій постанові він перебуваючи за кермом службового автомобіля та проїжджаючи по вулиці Валовій м. Самбора побачив автомобіль марки «Mazda Demio» номерний знак НОМЕР_1 , який порушив вимоги заборонного знаку, а саме знак 3.21«В`їзд заборонено». Цей автомобіль перебував на автобусній зупинці. Тоді ним було прийнято рішення про з`ясування обставин події та він приймав заходи щодо зупинки цього транспортного засобу двічі подаючи відповідні звукові та світлові сигнали, однак автомобіль не зупинявся. Він слідував за цим транспортним засобом, який у подальшому зупинився у дворі житлового будинку, із нього вийшов позивач. Тоді він пояснив йому причину зупинки, а водій у свою чергу заперечив порушення. Потім вони з позивачем прослідували на місце події, а саме вулицю Валову м. Самбір; у подальшому в процесі складання постанови за допомогою планшету, коли на екрані висвітився перелік знаків він помилково натиснув клавішу невірного знаку 3.34 замість 3.21; також пристрій підтягнув місце його знаходження в момент складання постанови, а тому була зафіксована вулиця Руська. Із метою конкретизації відповідач зазначає і стверджує, що місцем вчинення порушення є вулиця Валова в м. Самбір. Коли він возив позивача на місце події, у водія не було жодних зауважень, - позивач визнав факт порушення вимог заборонного знаку 3.21«В`їзд заборонено» та повідомив йому, що зупинявся в зоні дії цього знаку, оскільки мав дещо купити у магазині, що розташований поруч. Автомашина позивача перебувала позаду розташування автомобілів таксі. Підсумовуючи відповідач наголосив, що факт порушення позивачем вимог заборонного знаку 05.07.2025 року при обставинах викладених в оскаржуваній постанові мав місце. Під час розгляду справи позивачу було роз`яснено вимоги якого саме знаку він фактично порушив. У свою чергу ОСОБА_1 у розмові визнав вчинене ним порушення, жодних заперечень щодо цього знаку не висловлював. Із порушенням був тоді згідний, хоча у постанові зазначив власноручно, що з постановою не згідний. Також у судовому засіданні відповідачем констатовано, що ним вірно описано порушення позивачем п. 8.4«в» ПДР України та вірно кваліфіковано дії порушника за ч. 1 ст. 122 КУпАП, хоча разом з тим допущено технічну описку із написанням самої нумерації заборонного знаку.
Представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, тому суд розглядає справу в його відсутності.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне:
Судом установлено, що інспектором Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Ванівським І.В. було винесено постанову серії ЕНА №5149812 від 05.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. За змістом зазначеної постанови ОСОБА_1 5 липня 2025 року о 16.38год. у м. Самбір по вул. Руська, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34«Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4«в» ПДР України.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Вимогою ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
При з`ясуванні обставин справи під час судового розгляду було з`ясовано, що фактичним місцем вчинення наведеного правопорушення є вулиця Валова в м. Самборі Львівської області, а на вулиці Руській мало місце складання оскаржуваної постанови, що зафіксовано автоматично пристроєм за допомогою якого складав постанову інспектор поліції, оскільки на місці події не вдалось поспілкуватись із позивачем по факту вчиненого ним порушення, бо він покинув це місце. Також за результатами розгляду справи встановлено наявність у діях позивача правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог п. 8.4«в» ПДР України, тобто невиконання особою вимог заборонного дорожнього знаку, яким був дійсно знак 3.21«В`їзд заборонено». Наведене підтверджується даними відеофіксації, що долучені стороною відповідача на диску-носію цифрової інформації.
Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
За змістом пункту 8.4«в» ПДР України дорожні знаки поділяються зокрема на заборонні знаки, - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Таким чином у даному випадку фактично підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є зупинка водієм транспортного засобу в забороненому місці.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підтвердження своїх тверджень, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, що постанова не відображає дійсних обстави справи та винесена із порушенням норм чинного законодавства, останнім в обґрунтування позовних вимог не надано суду жодних належних доказів. Напротивагу цьому оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, а також розмір штрафу відповідає санкції вказаної статті.
При цьому суд також звертає увагу, що доданий до адміністративної справи відеозапис чітко відображає обставини події, які викладені в оскаржуваній позивачем постанові, та підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 наведеного правопорушення і таке мало місце, - порушення вимог п. 8.4 в) ПДР щодо заборонних знаків однозначно наявне. Про це зазначає і сам позивач при спілкуванні з працівником поліції, також це зафіксовано у відеозаписі. Під час розгляду справи по суті позивач пояснював, що у постанові неправильно вказано вулицю і такого знаку на ній немає, але поряд з тим підтвердив, що числа вказаного у постанові дійсно заїжджав на територію автобусної зупинки, що по вулиці Валовій у м. Самборі, де виходив із машини для здійснення покупки у магазині, розташованому поруч. Водночас із уточненням інспектором про порушення якого саме знаку позивач обрав нову лінію свого захисту зазначаючи, що не визнає знаку 3.21«В`їзд заборонено», оскільки вважає, що цей знак не відповідає державному стандарту, однак доказів цьому суду жодних не надав. Відтак суд розцінює викладені позивачем обставини та посилання як спосіб уникнути відповідальності, оскільки доказів на спростування зафіксованого на відеозаписі позивач суду не представив ніяких і жодним чином не спростував порушення ним п. 8.4 в) ПДР.
Згідно із сталою практикою ЄСПЛ (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Тому із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.4 в) Правил Дорожнього Руху, є законною та скасуванню не підлягає. За законною вимогою до Змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення на виконання ст. 283 КУпАП поліцейський інспектор чітко і вірно зазначив нормативний акт, що передбачає відповідальність за вчинений особою адміністративний проступок про недотримання заборонного знаку; конкретизації якого саме знаку що запроваджує чи скасовує певні обмеження у русі вказана норма Закону не передбачає. Тому судом акцентоване позивачем, що відповідач невірно вказав той чи інший знак, не вважається вагомим порушенням при складанні спірної Постанови, де вцілому вона винесена посадовою особою у законний спосіб, - поліцейський інспектор як посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясував що було вчинено адміністративне правопорушення, що винна дана особа в його вчиненні, а також те, що вона підлягає адміністративній відповідальності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії поліцейського під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідають вимогам ст. 245, 280, 283 КУпАП, відтак є законними. Оскаржувана постанова поліцейським прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому в адміністративному позові суд відмовляє повністю; несплачений судовий збір при звернені до місцевого суду слід присудити стягнути із сторони позивача.
На виконання ст. 227 КАС України судом негайно після судових дебатів на стадії ухвалення судового рішення проголошено резолютивну його частину в цьому судовому засіданні та сторони повідомлено про ухвалення судового рішення о 09.10год наступного дня 28.08.25р.
Керуючись ст. 6, 9, 10, 195, 242-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа інспектор Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітан поліції Ванівський Ігор Володимирович, - про скасування постанови серії ЕНА №5149812 від 05.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340грн. за порушення п. 8.4в).Правил Дорожнього Руху.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60коп.
На судове рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення 28 серпня 2025 року повного судового рішення.
Суддя