Справа № 460/7109/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Поліщук О.В.

26 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/7109/24 пров. № А/857/27030/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі № 460/7109/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

03.07.2024р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неповного врахування стажу в кратному розмірі для обчислення пенсії позивача у період: 01.04.2001р. - 08.04.2012р. під час призначення їй пенсії, а Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - внаслідок звернення позивача із заявою про таке зарахування стажу;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії із врахуванням стажу її роботи для обчислення пенсії у період з 01.04.2001р. - 08.04.2012р. з розрахунку рік за півтора та із зарахуванням до цього стажу, обчисленого в кратному розмірі, по одному року за кожний повний рік з дня призначення їй пенсії, а саме з 17.02.2022р..

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.06.2025р. позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування з часу призначення ОСОБА_1 пенсії з 17.02.2022р. періоду роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 01.01.2004р. - 08.04.2012р. у полуторному розмірі, як роботу за Списком № 1, з додатковим зарахуванням до страхового стажу по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

Одночасно, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 17.02.2022р. - часу призначення пенсії за віком, з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 01.01.2004р. - 08.04.2012р. у полуторному розмірі, як роботу за Списком № 1, з додатковим зарахуванням до страхового стажу по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині відмовлених позовних вимог, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.06.2025р.змінити шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неповного врахування стажу в кратному розмірі для обчислення пенсії ОСОБА_1 у період: 01.04.2001р. - 08.04.2012р. під час призначення їй пенсії, а Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - внаслідок звернення до нього позивача.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням стажу її роботи для обчислення пенсії у період: 01.04.2001р. - 08.04.2012р. з розрахунку рік за півтора та із зарахуванням до цього стажу, обчисленого в кратному розмірі, по одному року за кожний повний рік з дня призначення їй пенсії, а саме з 17.02.2022р.

Крім того, не погоджуючись із прийнятим рішенням в частині задоволених позовних вимог, апеляційну скаргу подав апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.06.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

01.11.2023р Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/12864/23, яке набрало законної сили, позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №78 від 18.04.2022р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Одночасно, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 17.02.2022р., зарахувавши до страхового стажу період навчання: 01.09.1994р. - 30.06.1999р. і до пільгового стажу - період роботи: 01.01.2010р. - 23.03.2011р.

ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

17.02.2022р з метою виконання судового рішення у справі № 460/12864/23, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначив ОСОБА_1 пенсію за віком (шифрт вид пенсії 103 Пенсія за віком; умови призначення ЗУ № 1058-IV, Прик. полож., п. 2, ч. 1; ЗУ № 1788, ст. 13 а) (Робота на ЧАЕС після 01/01/1991 за списком № 1)

Як видно із розрахунку страхового стажу, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області обчислив страховий стаж позивача на рівні 39 років 01 місяць 05 днів, в т.ч.:

-10.08.1993 - 29.08.1994 року 01 рік 00 місяців 20 днів (кратність 1);

-01.09.1994 - 30.06.1999 року (навчання у вищих/середніх навчальних закладах) 04 роки 10 місяців 00 днів (кратність 1);

- 01.07.1999 - 11.07.1999 року 00 років 00 місяців 11 днів (кратність 1);

-12.07.1993 - 31.03.2001року 01 рік 08 місяців 20 днів (кратність 1);

- 01.04.2001 - 11.11.2001року (ЧАЕС, робота за списком № 1) 00 років 07 місяців 11 днів, з урахуванням кратності 1,5 00 років 11 місяців 01 день;

- 12.11.2001 - 30.04.2002року (ЧАЕС, робота за списком № 1) 00 років 05 місяців 19 днів, з урахуванням кратності 1,5 00 років 08 місяців 13 днів;

- 01.05.2002 - 31.12.2003року (ЧАЕС, робота за списком № 1) 01 рік 08 місяців 00 днів, з урахуванням кратності 1,5 02 років 06 місяців 00 днів;

- 01.05.2004 - 23.01.2005року (ЧАЕС, робота за списком № 1) 00 років 09 місяців 00 днів (кратність 1);

-24.01.2005 - 31.12.2009року (ЧАЕС, робота за списком № 1) 05 років 00 місяців 00 днів (кратність 1);

-01.01.2010 - 23.03.2011року (Список № 1) 01 рік 03 місяці 00 днів (кратність 1);

- 24.03.2011 - 08.04.2012 року(Список № 1) 00 рік 09 місяці 00 днів (кратність 1);

- 09.04.2012 - 31.08.2012 року 00 років 05 місяців 00 днів (кратність 1);

- 01.09.2012 - 30.09.2013року 01 рік 01 місяць 00 днів (кратність 1);

- 01.10.2013 - 31.01.2022року 08 років 04 місяці 00 днів (кратність 1).

01.03.2024р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявами щодо перерахунку стажу та розміру пенсії шляхом зарахування до страхового стажу періоду роботи в зоні відчуження з 01.04.2001р. - 08.04.2012р. на умовах кратності (1 рік за 1,5 року) на підставі ч.1 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також додатково ще по одному року за кожний повний рік роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на підставі ч.3 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11.03.2024р. листом № 3565-3154/С-02/8-1700/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області скерував вказане вище звернення за належністю до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області як до пенсійного органу, на обліку в якому перебуває позивач.

19.03.2024р. листом № 1000-0202-8/49288 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку страхового стажу та розміру пенсії на вказаних умовах, оскільки Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено зарахування до страхового стажу в полуторному розмірі періодів роботи (служби) у зоні відчуження після 01.01.2004р..

ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

В ст.46 Конституції України, видно, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

п.2 Розділу XV Прикінцевих положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2002р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV), передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

В п. «а» ч.1 ст.13 Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) видно, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-XII (далі Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

ч.1 с.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком №1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування «№1058-ІV).

ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що період роботи позивача в зоні відчуження з 01.04.2001р. -08.04.2012р. за Списком № 1 сторонами не заперечується. Водночас, період такого стажу роботи в зоні відчуження з 01.01.2004р. пенсійний орган врахував в одинарному розмірі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36 затверджено, зокрема, Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У подальшому, згідно постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2010р. № 173 Список №1 доповнено позицією 22.1-1г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я.

На виконання вказаної постанови наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012р. №576, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2012р. № 771/21084, затверджено Перелік підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (далі - Перелік № 576).

Згідно Переліком № 576, Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС» входить до Переліку №576.

Постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996р. № 250, від 30.06.1998р. № 982, від 07.02.2000р. № 223, від 29.01.2003р. № 137, від 27.04.2006р. № 571, від 10.09.2008р. № 831 встановлено, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36).

При цьому, Постанова Кабінету Міністрів України від 10.09.2008р. № 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження", яка відповідно до повноважень Кабінету Міністрів України, делегованих ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII, встановлює правила пільгового обчислення стажу роботи в зоні відчуження, є самостійною правовою підставою для обчислення стажу роботи в зоні відчуження, який враховується при обчисленні коефіцієнту страхового стажу при визначенні розміру пенсії, незалежно від наявності підстав для застосування Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію на віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36.

Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008р. №831 надано особам, які постійно працювали (працюють) або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, додаткові соціальні гарантії при призначенні пенсії.

Наведена постанова Кабінету Міністрів України прийнята з урахуванням положень ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII, яка передбачає пільги щодо обчислення стажу роботи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період: 01.04.2001р. - 08.04.2012р. зайнята на роботах за Списком №1, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах, що підтверджується записами в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 (дата заповнення 25.09.1996р.), довідками Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" від 31.12.2021р. № 47-8215, від 21.01.2022р. № 47-13, індивідуальними відомостями про застраховану особу та не заперечується відповідачами.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії за віком видно, що пенсійний орган зарахував до страхового стажу наступні періоди, зокрема:

- 01.04.2001 - 11.11.2001р. (ЧАЕС, робота за списком № 1) 00 років 07 місяців 11 днів, з урахуванням кратності 1,5 00 років 11 місяців 01 день;

-12.11.2001 - 30.04.2002р. (ЧАЕС, робота за списком № 1) 00 років 05 місяців 19 днів, з урахуванням кратності 1,5 00 років 08 місяців 13 днів;

- 01.05.2002 - 31.12.2003р. (ЧАЕС, робота за списком № 1) 01 рік 08 місяців 00 днів, з урахуванням кратності 1,5 02 років 06 місяців 00 днів;

-01.05.2004 - 23.01.2005р. (ЧАЕС, робота за списком № 1) 00 років 09 місяців 00 днів (кратність 1);

-24.01.2005 - 31.12.2009р. (ЧАЕС, робота за списком № 1) 05 років 00 місяців 00 днів (кратність 1);

- 01.01.2010 - 23.03.2011р. (Список № 1) 01 рік 03 місяці 00 днів (кратність 1);

-24.03.2011 - 08.04.2012 (Список № 1) 00 рік 09 місяці 00 днів (кратність 1).

Виходячи з вказаного розрахунку пенсії за віком, ОСОБА_1 не зараховано у полуторному розмірі період її роботи на ДСП «Чорнобильська АЕС», починаючи з 01.01.2004р. - 08.04.2012, а не 01.04.2001р. як про це вказує сторона позивача.

Зважаючи на правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що незарахування пенсійним органом до страхового стажу позивача роботи у Чорнобильській зоні відчуження у період: 01.01.2004 - 11.03.2012 у полуторному розмірі призвело до зменшення розміру призначеної позивачці пенсії та обмеження її права на отримання відповідної пенсії в повному розмірі.

Аналогічний висновок щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи в зоні відчуження за Списком №1, який підлягає зарахуванню у полуторному розмірі, міститься у постанові Верховного Суду від 06.12.2023р. у справі № 320/6063/19.

Стосовно додаткового зарахування до страхового стажу позивача ще по одному року за кожний повний рік роботи за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на підставі ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів звертає увагу на таке.

В абз.10 ч.3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, що була чинною до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017р. № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII), передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

11.10.2017р. набрав чинності Закон № 2148-VIII у зв`язку з чим абз.10 ч.3 ст24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» викладено в новій редакції, згідно якою за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, з 11.10.2017р. абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» містить застереження про те, що стаж роботи за списком № 1, який передбачає додаткове збільшення загального страхового стажу додатково на один рік за кожний повний рік роботи за відповідним списком, має бути врахований в одинарному розмірі.

Стосовно доводів апелянта про те, що для обчислення пенсії позивача має враховуватися та норма (її відповідна редакція), яка була чинною в період роботи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 1997 року № 8-зп/1997).

Такі доводи апелянта колегія суддів вважає помилковими, оскільки при призначенні пенсії застосовується законодавство, яке діяло на момент виникнення права на призначення пенсії, а не на момент набуття відповідного стажу.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 набула права на призначення пенсії після досягнення віку 45 років, що мало місце 05.02.2021р. (відповідна обставина встановлена рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2023р. у справі № 460/12864/23, яке набрало законної сили, а тому в силу вимог ч.4 ст.78 КАС України не потребує доказування).

Враховуючи, що на момент набуття права на призначення пенсії, абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» діяв в редакції Закону № 2148-VIII, підстави для додаткового зарахування до страхового стажу позивача ще одного року за кожен повний рік роботи за списком № 1 в зоні відчуження, обчислений на умовах кратності згідно ч.1 ст.56 Закону № 796-XII, відсутні.

Тобто, до стажу позивача має бути додатково зараховано по одному року за кожний повний рік роботи за списком № 1 обчислений в одинарному розмірі.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при призначенні позивачу пенсії за віком з 17.02.2022р. та при зверненні у березні 2024 року щодо здійснення зарахування вищевказаного стажу та перерахунку розміру пенсії, та Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області при аналогічному зверненні позивача у березні 2024 року не здійснили зарахування до страхового стажу зазначених періодів роботи за Списком № 1 в зоні відчуження ЧАЕС у полуторному розмірі та додатково по одному року за кожний повній рік роботи за Списком № 1 (врахованого в одинарному розмірі), що свідчить про протиправну бездіяльність територіальних органів пенсійного фонду, що мало наслідком порушення права позивача на отримання пенсійного забезпечення в належному розмірі.

Зважаючи на вищевикладені обставини, колегія суддів поділяє висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на перерахунок та виплату пенсії з часу призначення із зарахуванням до страхового стажу в полуторному розмірі періодів роботи у зоні відчуження за період роботи на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС» з 01.01.2004р. - 08.04.2012р., як роботу за Списком № 1, та додатковим зарахуванням до загального страхового стажу по одному року за кожний повній рік роботи за Списком № 1 (врахованого в одинарному розмірі).

ч.1,ч.2 ст.6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В ст.9 Конституції України, ст.17, ч.5 ст.19 Закону України від 23.02.2006р. 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005р.) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкти владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області діяли не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянтів з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі № 460/7109/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель