Справа № 420/16887/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/16887/21

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,

повний текст судового рішення

складено 13.06.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФ) та просив:

- визнати протиправними дії ГУПФ щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі ГУДСНС) №04/316/13 від 15.07.2021 р., виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військові її служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) та положень Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704);

- зобов`язати ГУПФ з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію позивачу на підставі довідки ГУДСНС №04/316/13 від 15.07.2021 р., виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону №2262-ХІІ та положень Постанови №704, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУПФ щодо відмови ОСОБА_1 , викладеної у листі від 25.08.2021 року №14633-13940/КО-02/8-1500/21, в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки ГУДСНС №04/316/13 від 15.07.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону №2262-ХІІ та положень Постанови №704; зобов`язано ГУПФ здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ГУДСНС №04/316/13 від 15.07.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону №2262-ХІІ та положень Постанови №704 з урахуванням виплачених сум; відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист у справі судом не видавався.

23.04.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про зміну способу виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року по справі № 420/16887/21.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та задовольнити заяву.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що зміна способу або порядку виконання рішення суду передбачена на стадії виконання рішення суду після видачі виконавчого листа або у разі відкриття виконавчого провадження, коли сторони у справі набувають статусу стягувача та боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст.373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч.3 ст.378 КАС України в редакції, чинної на дату розгляду цієї заяви, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Виходячи зі змісту наведеної норми, встановлення, зміна способу або порядку виконання рішення суду передбачена на стадії виконання рішення суду після видачі виконавчого листа або у разі відкриття виконавчого провадження, коли сторони у справі набувають статусу стягувача та боржника.

Тобто, необхідною передумовою зміни способу або порядку виконання рішення суду є видача виконавчого листа у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що оскільки виконавчий лист у даній справі не видавався, то відсутні і підстави для зміни способу та порядку виконання рішення.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що заявник не позбавлений можливості реалізувати своє право на зміну способу або порядку виконання рішення суду після отримання виконавчого листа та набуття сторонами статусу стягувача та боржника.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді О.І. Шляхтицький Г.В. Семенюк