Справа № 520/12757/24
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
УСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №520/12757/24, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів та зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з лютого 2015 року по квітень 2024 року.

Позивачем до Харківського окружного адміністративного суду подано заяву в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій він просить суд:

- визнати протиправними дії, вчинені Відповідачем - Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №520/12757/24 та постановити відповідну ухвалу в порядку статті 249 КАС України.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо невиконання рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вказана правова норма КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Суд встановив, що підставою подання даної заяви є незгода позивача саме з розміром отриманих коштів при нарахуванні і виплаті компенсації втрати частини доходів.

Суд звертає увагу, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №520/12757/24 визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів та зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з лютого 2015 року по квітень 2024 року.

При цьому вимога щодо стягнення з відповідача чітко визначеної суми компенсації втрати частини доходів позивачем у позовній заяві заявлена не була. Також, прохальна частина позовної заяви не містила вимог щодо необхідності зазначення конкретного методу обчислення компенсації втрати частини доходів.

Також. суд звертає увагу, що судом при розгляді справи не досліджувався розмір сум необхідних для нарахування компенсації, вказавши в мотивувальній частині рішення, що здійснення нарахування конкретних сум належить до безпосередніх повноважень відповідача, як роботодавця позивача.

Рішення суду відповідач виконав відповідно до вимог резолютивної частини, тому захист порушеного права позивача у зв`язку з неправильним нарахування компенсації можливий при новому зверненні до суду з новим предметом спору та з інших підстав, тому вимоги заявника, викладені у заяві в порядку ст.383 КАС України не можуть вирішуватися в порядку ст. 383 КАС України.

Отже, заявник фактично звертаючись до суду із даною заявою сформував нові вимоги, що відповідно не може бути вирішено судом у порядку застосування статті 383 КАС України.

Крім того, суд наголошує на тому, що примусове виконання рішення суду здійснюється у виконавчому провадженні, в межах якого виконавець уповноважений вживати заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на належне виконання судового рішення.

Отож, примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки дії відповідача щодо належного виконання рішення перевіряються відповідним органом Державної виконавчої служби, та без надання належної оцінки цим органом суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.

Відтак станом на день подання позивачем заяви, що розглядається, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Також , суд зауважує, що за правовою позицією, сформованою Верховним Судом у постанові 28.09.2021 у справі №440/2130/21, повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України.

З огляду на відсутність підстав для задоволення заяви, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали в порядку ст. 249 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі №520/12757/24 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 21, м. Краматорськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84333, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Шляхова