Справа № 260/4983/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2025 року м. Ужгород№ 260/4983/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, ) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (88000, м.Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, ), у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Міснік Н.В, про накладення штрафу від 03.06.2025 року у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №77378457.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Міснік Н.В. від 03.06.2025 року накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/5717/24 без поважних причин.

В той же час, позивач зазначає, що після набрання рішенням суду по справі № 260/5717/24 законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області виконано його в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Відповідно виплата пенсії стягувачу здійснюється з урахуванням вищевказаного рішення суду, а різниця в пенсії у розмірі 18875,19 грн за період з 01.03.2023 року по 30.11.2024 року облікована в Пенсійному фонді України та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду за рахунок коштів Державного бюджету України.

Позивач вважає, що виконав рішення суду в межах наявних у нього повноважень, а відтак застосування відповідачем штрафу є протиправним.

Ухвалою судді від 23 червня 2025 року відкрито провадження у адміністративній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребувано копію матеріалів виконавчого провадження.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення суду боржником не виконано, причини невиконання державному виконавцю не повідомлено, відтак вважає, що державним виконавцем відділу ПВР, керуючись ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно винесено оскаржувану постанову.

У період з 21.07.2025 по 15.08.2025 року головуючий суддя Дору Ю.Ю. перебував у відпустці.

18 серпня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду витребувано від позивача додаткові докази по справі, у зв`язку з чим продовжено процесуальний строк розгляду справи.

25 серпня 2025 року до суду від представника позивача надійшли витребувані судом докази, а саме: відомості про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 по справі №260/5717/24.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року в адміністративній справі № 260/5717/24 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з грошового забезпечення зазначеного в оновленій довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 липня 2024 року № ПМ/2023 ХР17955 станом на 01 січня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2023 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 липня 2024 року № ПМ/2023 ХР17955, з врахуванням раніше виплачених сум.

06 грудня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виправлення описки задоволено частково. Виправлено допущену описку у рішенні суду від 15 жовтня 2024 року шляхом зазначення, що довідку № ПМ/2023 ХР17955 від 18 липня 2024 року видано «станом на 01 березня 2023 року», а перерахунок пенсії ОСОБА_1 слід здійснити з « 01 березня 2023 року».

10 січня 2025 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист в адміністративній справі № №260/5717/24 /2024.

05 березня 2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Міснік Нелею Вячеславіною відкрито виконавче провадження ВП №77278457 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.12.2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 260/5717/24.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження позивач надіслав лист від 11.03.2025 року, в якому повідомив, що стягувачу виконано перерахунок пенсії в добровільному порядку, згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/5717/24. "

Окрім цього, у вказаному листі позивач повідомив, що Закарпатський окружний адміністративний суд ухвалою від 06.12.2024 виправив допущену описку у рішенні суду від 15 жовтня 2024 року шляхом зазначення, що довідку № ПМ/2023 ХР17955 від 18 липня 2024 року видано «станом на 01 березня 2023 року», а перерахунок пенсії ОСОБА_1 слід здійснити з « 01 березня 2023 року».

У зв`язку з вищенаведеним, просимо, виправити допущену помилку у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні №77378457, а саме, у зобов`язальній частині замінити «з 01 лютого 2023 року» на «з 01 березня 2023 року».

З 01 грудня 2024 року виплата пенсії стягувачу здійснюється з урахуванням вищенаведеного судового рішення. Нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) в розмірі 18875,19 грн. за період з 01.03.2023 по 30.11.2024 облікована в електронній пенсійній справі стягувача та буде виплачено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

03 червня 2025 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Міснік Н.В. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у ВП №77378457 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).

Згідно з ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 5 Закону України №1404 примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України №1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України № 1404 встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень статті 27 Закону України №1404, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України № 1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 19 Закону № 1404 сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як вже встановлено судом, 05 березня 2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Міснік Нелею Вячеславіною відкрито виконавче провадження ВП №77278457 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10.12.2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 260/5717/24.

Позивачем на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження надіслав лист від 11.03.2025 року, в якому повідомив, що стягувачу виконано перерахунок пенсії в добровільному порядку, згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/5717/24. " З 01 грудня 2024 року виплата пенсії стягувачу здійснюється з урахуванням вищенаведеного судового рішення, а нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) в розмірі 18875,19 грн. за період з 01.03.2023 по 30.11.2024 облікована в електронній пенсійній справі стягувача та буде виплачено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом встановлено, що згідно наданого позивачем перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 01.12.2024 року такий перерахунок здійснено ОСОБА_1 з 01.03.2023 із сум грошового забезпечення наведених у довідці виданій ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.07.2024 №ПМ/2023 хр17955 (із суми 27659,25 грн).

Відтак, судом встановлено, що позивачем на виконання рішення суду по справі №2605717/24, після набрання ним законної сили, до відкриття виконавчого провадження, здійснено перерахунок пенсії відповідно до резолютивної частини рішення суду. Проте, відповідно до здійсненого перерахунку, сума пенсії за минулий час (з 01.03.2023 по 30.11.2024) облікована в електронній пенсійній справі стягувача та може бути виплачена у випадку наявності бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вважаючи, що рішення позивачем виконано не у повному обсязі, оскільки не виплачено обліковану суму за період з 01.03.2023 по 30.11.2024, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Міснік Нелею Вячеславіною винесено оскаржувану постанову, однак останнім не враховано те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено позивачем з 01.03.2023 із сум грошового забезпечення наведених у довідці виданій ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.07.2024 №ПМ/2023 хр17955, що підтверджується матеріалами справи.

Суд зазначає, що статтею 71 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Бюджет Пенсійного фонду - це план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.п. 4 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел.

Таким чином, виплати пенсій можуть бути здійснені відповідачем виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Суд зауважує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення Головним управлінням пенсійного фонду України в Закарпатській області в частині виплати грошових коштів ( за минулий період) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 757/29541/14-а.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відтак, часткове невиконання судового рішення, на думку суду, відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63, 75, Закону України № 1404, що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що постанова про накладення штрафу від 03.06.2025 року ВП №77378457 за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 5, 19, 77, 243, 246, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (88000, м.Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Міснік Н.В., про накладення штрафу від 03.06.2025 року у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №77378457.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору