Справа № 320/36285/25
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі

без проведення судового засідання

27 серпня 2025 року справа № 320/36285/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління міграційного контролю, протидії нелегальної міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 14.09.2022 №113 «Про заборону в`їзду в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати нотаріально посвідчений переклад на українську мову паспорта громадянина Республіки Азербайджан - ОСОБА_1 ; надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, із наданням належних доказів поважності причин його пропуску.

06.08.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний Суд» від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та копію паспорту громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його переклад на українську мову.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначила, що 06.08.2022 позивач разом із дружиною та донькою виїхав з України у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України з метою убезпечення життя своєї дружини та доньки.

У липні 2022 року позивач намагався повернутися до України, однак 27.07.2022 на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Мамалига», 31 загін, позивачу було відмовлено у перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну на підставі «Спрацювання бази даних 1.1, індекс «Д» заборона в`їзду в Україну».

Як повідомила представник позивача, жодних доказів або інших документів щодо підстав Спрацювання бази даних 1.1. індекс «Д» заборона в?їзду в Україну» позивачу не надано і не повідомлено.

В свою чергу, міграційна служба Закарпатської області в телефонному режимі повідомила позивачу, що в будь-якому випадку йому необхідно чекати три роки до липня 2025 року, щоб закінчилась заборона в`їзду в Україну.

У клопотанні про поновлення строку на звернення до суду представник позивача зазначає, що у червні 2025 року громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до адвоката Мелехової Оксани Сергіївни з проханням надати правничу допомогу щодо перевірки закінчення строку дії заборони в?їзду в Україну.

У зв`язку з цим, представником позивача адвокатом Мелеховою О.С. 19.06.2025 було направлено адвокатський запит до Державної прикордонної служби України щодо громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом від 25.06.2025 за №19/52844-25 Державна прикордонна служба України повідомила адвоката Мелехову О.С., що станом на 25.06.2025 Державною прикордонною службою України здійснюється контроль за виконанням доручень ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 15.09.2022 №8010.8.5-26925/80.4-22 щодо заборони громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в?їзду в Україну строком на 3 роки, тобто до 14.09.2025.

У подальшому, 26.06.2025 представником позивача адвокатом Мелеховою О.С. направлено адвокатський запит до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, зокрема, про надання інформації щодо підстав прийняття доручень Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 15.09.2022 №8010.8.5-26925/80.4-22 та від 02.02.2022 №8010.8.2-5397/80.2-00.

На вказаний адвокатський запит ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області листом за №8010.8.2-31318/80.2-25 від 02.07.2025 повідомило представника позивача, що 14.09.2022 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про заборону в?їзду в України громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі подання Управління стратегічних розслідувань Національної поліції України від 13.09.2022 №4185/55/125/01-2022.

Однак, до вказаної відповіді не було долучено копії рішення про заборону в?їзду в України позивачу, а також не зазначено його номеру.

У зв`язку з цим, 02.07.2025 представником позивача адвокатом Мелеховою О.С. повторно направлено адвокатський запит до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про надання копії оскаржуваного рішення від 14.09.2022.

У відповідь 10.07.2025 представник позивача Мелехова О.С. отримала лист від ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області за №8010.8.2-32232/80.2-25 від 09.07.2025, до якого було долучено копію оскаржуваного рішення від 14.09.2022 №113.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача наполягає на тому, що позивач не володів інформацією про прийняття Управлінням міграційного контролю, протидії нелегальної міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області рішення від 14.09.2022 №113 «Про заборону в`їзду в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки 06.08.2022 він разом із дружиною та донькою виїхав з України у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України з метою убезпечення життя своєї дружини та доньки. Відтак, про порушення прав позивача йому стало відомо лише 10.07.2025 з моменту отримання представником позивача копії оскаржуваного рішення від 14.09.2022 №113.

Вирішуючи клопотання про поновлення позивачу пропущеного строку на звернення до суду, суд зазначає наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

Стаття 13 Конвенції гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France»), заява № 23805/94).

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, який відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, ЄСПЛ сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (рішення ЄСПЛ від 27.06.2000 у справі «Ільхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey), рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03), рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06)).

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (рішення ЄСПЛ від 18.11.2010 року у справі «Мушта проти України» (заява № 8863/06)); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99); рішення ЄСПЛ від 29.10.2015 у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13)); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (рішення ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95).

Зі змісту положень КАС України вбачається, що у ньому не визначено граничні межі, у яких адміністративні суди можуть приймати рішення про поновлення строку звернення до суду або строку на подання апеляційної чи касаційної скарг за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 299 та частиною п`ятою статті 333 КАС України. Не містить КАС України й конкретних підстав та критеріїв, за якими можливо оцінити поважність причин пропуску відповідного строку.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, а також оцінивши надані представником позивача докази в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку про те, що вказані у клопотанні обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем процесуального строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки зазначені обставини є невідворотними та такими, що об`єктивно унеможливлювали своєчасну реалізацію учасника процесу на відновлення свого порушеного права шляхом звернення з даною позовною заявою.

Спір виник з публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Згідно з пунктом 4 частини 9 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Частиною 1 статті 260 КАС України регламентовано, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд вирішує питання щодо провадження, за яким буде розглядатися справа при відкритті провадження у справі.

У позовній заяві представник позивача просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Отже, частиною четвертою вищевказаної статті імперативно визначено категорії справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

Із положеннями наведеної правової норми процесуального закону перекликаються й приписи частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частина ж друга статті 257 КАС України визначає, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову у даній справі є вимога про оскарження рішення Управління міграційного контролю, протидії нелегальної міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 14.09.2022 №113 «Про заборону в`їзду в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Натомість, суд зазначає, що предмет спору у даній справі не підпадає під дію положення частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зауважує, що оскільки дана справа не віднесена до імперативно визначеного переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, процесуальні перешкоди для розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження відсутні.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.07.2021 у справі №340/1901/20, від 28.07.2021 у справі №160/6740/20, від 22.07.2021 у справі №460/6542/20, від 29.07.2021 у справі №340/1727/20, від 05.08.2021 у справі №200/5490/20-а, від 23.06.2021 у справі №520/13014/2020 та багатьох інших.

Крім того, спрощене позовне провадження передбачено законодавцем для розгляду, в тому числі справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Також, законодавець не пов`язує законність та обґрунтованість судового рішення з викликом сторін у судове засідання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги предмет позову та суб`єктний склад учасників, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також, дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, з приводу чого зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 2 та 4 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Згідно частини п`ятої цієї статті про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Спір у цій справі виник у зв`язку із прийняттям Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області рішення від 14.09.2022 №113 «Про заборону в`їзду в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

При цьому, зі змісту вказаного рішення вбачається, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугувало подання Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 13.09.2022 №4185/55/125/01-2022 щодо прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну, в якому вказано, що дії позивача "становлять загрозу охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні".

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що рішення, прийняте за результатами розгляду даної справи, може вплинути на права та обов`язки Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне залучити вказану особу до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Згідно з ч. 11 ст. 171 КАС України якщо при відкритті провадження у справі було вирішено питання про залучення третіх осіб, позивач не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі повинен направити таким третім особам копії позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання або до початку розгляду справи по суті, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 12 ч. 9 ст. 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: у разі розгляду справи за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень - повідомлення про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як стороні, та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись статтями 49, 171, 243, 248, 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення.

3. Відкрити провадження в адміністративній справі.

У задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін - відмовити.

Справа буде розглядатися одноособово суддею Кушновою А.О. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

4. Залучити до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 114; ідентифікаційний код відсутній).

5. Зобов`язати позивача не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі направити третій особі копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку розгляду справи по суті.

6. Витребувати докази у справі від відповідача:

- копію матеріалів особової справи громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- копії всіх документів, на підставі яких позивачу було видано дозвіл на імміграцію в Україну та посвідку на постійне проживання в Україні;

- копію виданого дозволу на імміграцію в Україну позивачу;

- копію рішення від 14.09.2022 №113 «Про заборону в`їзду в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- копію подання Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 13.09.2022 №4185/55/125/01-2022 щодо прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну, яке стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення;

- копії всіх матеріалів, зібраних в результаті розгляду такого подання;

- письмові пояснення про те, чи витребовував відповідач від Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України чи інших органів додаткову інформацію;

- копію Положення на відповідача;

від третьої особи (Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України):

- копію Положення про Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;

- копію подання Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 13.09.2022 №4185/55/125/01-2022 щодо прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну та всіх матеріалів, на підставі яких воно було складено;

- копії всіх матеріалів, на підставі яких Управлінням стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зроблено висновок про те, що дії громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , становлять загрозу охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, про що вказано в поданні від 13.09.2022 №4185/55/125/01-2022.

Витребувані докази надати суду впродовж 15 днів з дня отримання цієї ухвали.

7. Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частин 3, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

8. Запропонувати позивачеві протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

9. Запропонувати відповідачу подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

10. Встановити третій особі строк для надання письмових пояснень на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі

11. Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/, а також в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

12. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

13. Повідомити відповідачу про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню йому як стороні, та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.