Справа № 160/1750/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
19 серпня 2025 року Справа № 160/1750/25
судді Третього апеляційного адміністративного суду Олефіренко Наталії Анатоліївни стосовно постанови колегії суддів від 19 серпня 2025 року в адміністративній справі№160/1750/25 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області треті особи: Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа-1: Державна судова адміністрація України, третя особа -2: Державна казначейська служба України, в якому просить:
визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з1 жовтня 2024 року по 31 грудня 2024 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року в розмірі 2 102 грн. 00 коп.;
зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 1 жовтня 2024 року по 31 грудня 2024 року включно на підставі частин 2-5 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду -30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року, а саме в сумі 3028 гривень 00 копійок, щомісячної доплати за вислугу років в розмірі 80% посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 1 жовтня 2024 року по 31 грудня 2024 року.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач отримувала суддівську винагороду за вказані вище спірні періоди, яка була нарахована та виплачена позивачу, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн. Натомість ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028 грн. Позивач вважає, що розмір виплаченої їй винагороди не відповідає розміру, встановленому спеціальним Законом, що в свою чергу призводить до зменшення розміру суддівської винагороди.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Так скаржником зазначено, що дії відповідача щодо нарахування та виплата суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з січня 2021 року, у розмірі 2102 грн. відповідають положенням законодавчого регулювання та є правомірними.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позиції позивача.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення колегія суддів дійшла висновку щодо відсутністю підстав для задоволення позовних вимог.

Із такими доводами суду погодитися не можу з огляду на таке.

Розмір суддівської винагороди, визначений ст. 135 Закону № 1402-VIII, і, відповідно, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, може змінитися лише у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлюється Законом України про бюджет на відповідний рік. Про ці зміни Пенсійний фонд знає безпосередньо з закону.

Довідка про суддівську винагороду має виключно інформаційний характер. Видаючи таку довідку, голова суду чи інша особа, що діє від його імені, лише інформує Пенсійний фонд про розмір та складові суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді.

Слід, звернути увагу на юридичну позицію Конституційного Суду України, висловлену у Рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 (ч. 6 п. 16) про «автоматичне» здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру такої винагороди.

Положення п. 1, 3 Розділу ІІ та п.2 Розділу ІІІ Порядку № 3-1, які передбачають необхідність звернення судді та надання довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, не узгоджуються з принципом «автоматичності» перерахунку, про який йдеться у Рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020.

Рада суддів України теж неодноразово звертала увагу Пенсійного фонду України на необхідність запровадження «автоматичного» перерахунку та внесення змін до Порядку № 3-1. Зокрема, у рішеннях від 01.03.2019 № 12, від 09.04.2021 № 7.

Отже, незважаючи на чітку позицію Конституційного Суду України (ч. 6 п. 16 Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020) та необхідність її безумовного виконання, незважаючи на неодноразові звернення Ради суддів України, відповідні зміни в частині «автоматичного» перерахунку до Порядку № 3-1 Пенсійним фондом України не внесено.

Таким чином до внесення змін до законодавства щодо статусу суддів Верховного Суду України на виконання Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, Пенсійний фонд України та/або його органи повинен проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді Верховного Суду України у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді Верховного Суду, що працює на відповідній посаді, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді».

Згодом такий висновок підтримано Верховним Судом у постановах від 12.09.2023 у справі № 540/7777/21 та від 27.11.2023 у справі № 640/16655/21.

Застосовуючи зазначений висновок до спірних правовідносин, позовні вимоги мають бути задоволені, оскільки на виконання Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, Пенсійний фонд України та/або його органи повинні проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді.

Щодо застосування відповідного розміру прожиткового мінімуму під час здійснення перерахунку довічного грошового утримання, слід зазначити.

Розмір прожиткового мінімуму визначається на основі вартості споживчого кошика, який включає набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для забезпечення життєдіяльності людини та збереження її здоров`я. Розмір прожиткового мінімуму диференціюється для різних соціальних і демографічних груп населення, таких як діти до 6 років, діти від 6 до 18 років, працездатні особи та особи, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму встановлюється диференційовано для різних вікових та соціальних груп, враховуючи їхні специфічні потреби.

Прожитковий мінімум встановлюється Законом України "Про прожитковий мінімум" та застосовується при визначенні розмірів соціальних допомог, пенсій та інших виплат.

Важливо розрізняти фактичний прожитковий мінімум, який розраховується, виходячи з вартості споживчого кошика, та законодавчо встановлений прожитковий мінімум, який визначається у законі про державний бюджет.

Прожитковий мінімум впливає на розміри соціальних допомог, пенсій, аліментів та інших виплат, які розраховуються на основі прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів після науково-громадської експертизи набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг.

З 2014 року розмір прожиткового мінімуму було заморожено й надалі його розмір визначався в «ручному режимі» - поточні ціни ніяк не впливають на нього.

Водночас з кінця 2015 року Міністерство соціальної політики України щомісяця вираховує «фактичний розмір прожиткового мінімуму», що базується на тому самому споживчому кошику, що й законодавчий прожитковий мінімум, але у поточних цінах.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2015 у справі 826/6362/15 за позовом керівника неурядового Проекту «Відкритий Суд» Батрина Станіслава Віталійовича до Кабінету Міністрів України вирішено: визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України із встановлення розміру прожиткового мінімуму в Україні на 2015 рік без проведення і врахування результатів науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг для встановлення прожиткового мінімуму.

Це судове рішення було залишене без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015, а на підставі виконавчого листа за даним рішенням, - 09.12.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту Біловолом В. О. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 та встановлено уряду строк на виконання рішення суду: до 15.12.2015 року включно. Уряд не виконав дане рішення суду.

Набуття зазначеними судовими рішеннями законної чинності доводить існуання певного механізму для встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року.

Прожитковий рівень у розмірі 2 102 грн для працездатних осіб в Україні був встановлений з 1 грудня 2019 року і зберігався протягом 2020 року до 1 липня.

З 1 липня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був підвищений до 2197 грн.

Таким чином, прожитковий рівень у 2102 грн був актуальним протягом періоду з 1 грудня 2019 року до 1 липня 2020 року.

Згідно з українським законодавством, розмір прожиткового мінімуму для суддів не встановлюється окремо і, як правило, розраховується на основі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про прожитковий мінімум» не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Також, судді Законом України «Про прожитковий мінімум» не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

До 2021 року для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди за відповідний період, а також до Закону України «Про прожитковий мінімум» щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, а отже відсутні законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.

Для врегулювання даного питання, спеціальними є норми статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при цьому Закон України «Про державний бюджет» не повинен містити додаткового або інакшого правового регулювання правовідносин для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Про це також зазначив Конституційний Суд України у рішеннях від 09.07.2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що зміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн.).

Суд обізнаний щодо висновків викладених у постанові ВП ВС від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24, але погодитись з обґрунтованістю зазначеної позиції досить складно.

Відповідно до ч. 2 ст. 356 КАС України у постанові Великої Палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася палата.

Відступ від раніше сформованої правової позиції вирішує необхідність виправлення раніше допущених передчасних підходів до тлумачення норм права та забезпечує подальший розвиток застосування норм права.

Разом з тим, принцип єдності судової практики не є абсолютним, оскільки в протилежному випадку це означало б неможливість виправити судом свою позицію або виключало б можливість динамічного розвитку права та суспільних правовідносин.

Враховуючи те, що суд повинен, у першу чергу, захищати конституційні права та свободи особи, при виникненні ситуації, за якої потрібно вибирати «результат на зараз» або ефективний захист конституційних прав і свобод, варто робити вибір на користь останнього, враховуючи також дотримання балансу суспільних та приватних інтересів.

Обґрунтовуючи дану позицію відступу, колегія суддів звертає увагу, що Законом № 1402-VIІI закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, відповідач неправильно визначився із розрахунковою величиною посадового окладу судді, застосувавши в розрахунку іншу величину, відмінну від тієї, що визначена спеціальним законом.

Необхідно підкреслити, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, що регулюють питання правового статусу суддів, не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

З огляду на викладене, вважаю, що за встановлених у цій справі обставин та правового регулювання спірних відносин така правова позиція повинна бути застосовна під час розгляду цієї справи.

Суддя Н.А. Олефіренко