Справа № 420/3081/25
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/3081/25

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі № 420/3081/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач) від 15.01.2025 № 67 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу державної служби службу в лавах Радянської Армії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка становить 2 роки;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме перевести з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723- XII від 16.12.1993 з 09 січня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Позивач після досягнення 68 років 09.01.2025 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу, до якої додав довідки та інші документи. Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 15.01.2025 №67 відмовлено у такому переведенні у зв`язку тим, що у позивача відсутній необхідний стаж державної служби станом на 01.05.2016 та стаж роботи державної служби становить 19 років 10 місяців та 28 днів, та служба в лавах радянської армії не зарахована до стажу державної служби. Вважає, що прийняте рішення є протиправним, та підлягає скасуванню, так як згідно записів у трудовій книжці, позивач проходив службу в лавах радянської Армії та цей період входить до стажу державної служби.

11.02.2025 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли пояснення у яких він вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав того, що згідно записів трудової книжки з 04.04.2016 позивача звільнено з посади, що відноситься до категорії посад державної служби. Тобто, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Період перебування в лавах Радянської Армії, не зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723, а отже для призначення пенсії за нормами Закону № 889 підстав немає. Поняття посада державного службовця та посада віднесена до категорії посади державної служби це різні за змістом поняття. Час проходження військової служби зараховується до загального трудового стажу, однак зазначений період не може бути зарахований до стажу роботи, що дає право на пенсію державного службовця. Враховуючи вище наведене, спеціальний стаж є вужчою категорією за загальний стаж, а тому підстав зараховувати такий стаж законодавець не знаходить. Статус державного службовця присвоюється особі з дня прийняття нею присяги при прийнятті на роботу (07.05.1996). Трудову діяльність на державній службі позивач почав з 04.05.1996, вже після проходження військової служби. Враховуючи, що законодавче регулювання цих відносин зазнало змін, чинним, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, законодавством України не передбачено можливості зарахування органами Пенсійного фонду України період проходження військової служби до стажу державної служби, адже позивач працював у колгоспі, а не за посадами, що віднесено до ст. 25 Закону №3723.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18.04.2025 у справі № 420/3081/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.01.2025 №67 про відмову в переведені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби службу в лавах радянської армії ОСОБА_1 , яка становить 2 роки.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723- XII від 16.12.1993 року з 09 січня 2025 року та провести перерахунок пенсії.

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять три) грн. 20 коп. сплачені за квитанцією №72062649 від 29.01.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і п. 10, 12 р. XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби;

- суд першої інстанції залишив поза увагою, що на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, законодавством України не передбачено можливості зарахування органами Пенсійного фонду України період проходження військової служби до стажу державної служби, адже позивач працював у колгоспі, а не за посадами, що віднесено до ст. 25 Закону №3723.

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють змість відзиву на позовну заяву.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV (а.с.58).

09.01.2025 позивач із метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із відповідною заявою, до якої, серед іншого, було долучено військовий квіток НОМЕР_1 від 12.01.1974р., трудову книжку НОМЕР_2 від 21.11.1984.

Вищевказану заяву позивача про переведення на іншу пенсію за принципом екстериторіальності передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке за результатами розгляду документів, доданих до заяви прийняло рішення від 15.01.2025 №67 про відмову в переведенні на інший вид пенсії. Відповідно до змісту зазначеного рішення, вік заявника 68 років. Відповідно до ст.90 Закону України від 10.12.2015 №889-VIIIПро державну службу, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Лише пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-XII (далі-Закон №3723). На призначення пенсії за Законом№889 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, можуть розраховувати дві категорії осіб: державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889, станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України; особи, які на день набрання чинності Законом №889, мали не менш як20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016. Також у рішенні зазначено про те, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 заявник звільнений з посади, що відносить до державної служби 04.04.2016р. тобто станом на день набрання чинності Законом №889 він не обіймав посаду державної служби. Стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 року складає 19 років 10 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу та з цих підстав в проведенні перерахунку пенсії відмовлено..

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови в призначенні пенсії є відсутність необхідного стажу державної служби, оскільки відповідачем не зараховано до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди з 04.05.1974 по 03.05.1976 - проходження військової служби в лавах радянської армії; що підтверджується трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_3 від 20.06.1975р. копія якої знаходиться в матеріалах справи та відповідачем цей факт не заперечується, так як даний період включений до загального страхового стажу позивача.

Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що період проходження позивачем строкової військової служби в рядах Радянської Армії з 04.05.1974 по 03.05.1976 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ Про державну службу (далі Закон №3723-ХІІ), передбачені розділом ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ Про державну службу (далі Закон №889-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом №889-VІІІ) право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ зберігають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною 9 статті 37 Закону №3723-ХІІ страховий стаж і стаж державної служби.

В свою чергу, відмова пенсійного органу в призначенні пенсії позивачу мотивована відсутністю необхідного стажу державної служби, оскільки відповідачем не зараховано до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди з 04.05.1974 по 03.05.1976 - проходження військової служби в лавах радянської армії; що підтверджується трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_3 від 20.06.1975.

Отже, в рамках цієї справи ключовим питанням є наявність/відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби періоду проходження позивачем військової служби в рядах радянської армії.

Вирішуючи спірне питання колегія суддів виходить з такого.

Згідно з абзацом 2 частини 1статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XIIчас перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення закріплені в частині 1статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 №2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач проходив строкову військову службу в рядах Радянської Армії в період з 04.05.1974 по 03.05.1976, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 .

Враховуючи наведене, апеляційний суд висновує, що суд першої інстанції підставно дійшов висновку щодо зарахування позивачеві до стажу державної служби періоду проходження строкової військової служби, що відповідає пункту 3 Порядку 283 згідно з яким час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17.

За наведеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі № 420/3081/25 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик