Справа № 161/17402/24
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 161/17402/24 пров. № А/857/1472/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Березюка Д.О.,

представника позивача Бортніка О.Ю.,

представника відповідача Літвака О.І.,

розглянувши у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

суддя (судді) в суді першої інстанції Кихтюк Р.М.,

час ухвалення рішення не вказано,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2975232 від 04 вересня 2024 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою серії ЕНА № 2975232 від 04 вересня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (керування транспортним засобом із номерним знаком, що йому не належить) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. Вказує, що при зупинці на вимогу поліцейського ним було надано документи, що підтверджують правомірність керування транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, номерний знак НОМЕР_1 , який був ввезений та розмитнений на території України, а також документи, які підтверджують, що номерний знак належить саме цьому автомобілю: митну декларацію, акт приймання-передачі, договір купівлі-продажу, доручення, інвойс, поліс обов`язкового страхування, сертифікат відповідності. Зауважує, що вказаний автомобіль був розмитнений на території України, а також наявні документи, які підтверджують, що номерний знак належить саме цьому автомобілю, про що свідчить відмітка у митній декларації.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано постанову від 04 вересня 2024 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн та провадження у справі закрито.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що автомобіль, яким керував позивач, було ввезено на територію України і станом на 04.09.2024 він не був зареєстрований в уповноваженому органі МВС. Згідно відповіді від 17.10.2024 року РСЦ ГСЦ МВС України у Волинській області, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів 11.10.2024 року ТОВ «Логінтрейн» видавалися: акт огляду реалізованого транспортного засобу, договір купівлі-продажу , номерний знак для разових поїздок 03ЕР8428 на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN GOLF. Отже, факт видачі товариству номерного знаку для разових поїздок підтверджується вказаним повідомленням сервісного центру та відповідає вимогам п. 34 Постанови КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200, адже інформація про його видачу зазначена в акті огляду реалізованого транспортного засобу, митній декларації. Зважаючи на те, що суду не представлено беззаперечних доказів, які б вказували на вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, суд першої інстанції вважав, що такі обставини свідчать про винесення оскаржуваної постанови без належного та повного з`ясування всіх обстави справи, тобто передчасно, що є підставою для її скасування і закриття провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що при огляді документів позивачем не було пред`явлено жодного документа, в якому були б зазначені номерні знаки автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 03ЕР8428. Вказує, що в доданій до матеріалів адміністративного позову митній декларації було здійснено запис власноруч та проставлено штамп ТзОВ «Логітрейн». Враховуючи вищевказане, наголошує, що невідомо за яких обставин, з якою метою був здійснений цей запис. Звертає увагу на те, що 17 жовтня 2024 року № 12697 41/17/10/02-2024 на адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області було направлено запит про надання інформації, а саме чи вносились юридичною особою ТзОВ «Логітрейн» в Національну автоматизовану інформаційну систему: Акт огляду реалізованого транспортного засобу на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , чи складався даний акт та чи вносився в підсистему; Договір купівлі-продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , чи укладався даний договір та чи вносився в підсистему; Чи був присвоєний в системі НАІС номерний знак для разових поїздок «03ЕР8428» на транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , станом на 04 вересня 2024 року. Звертає увагу на те, що 18 жовтня 2024 року № 31/3-5203-08/2024 управлінням патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції було отримано відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, згідно якої повідомлено інформацію стосовно видачі договору-купівлі продажу, акту огляду реалізованого транспортного засобу, що належить ТОВ «Логітрейн», на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , та присвоєнні номерного знаку для разових поїздок « НОМЕР_1 » на транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , з якої чітко слідує, що даний перелік документів видавався на транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 лише 11 жовтня 2024 року. Тобто, на момент винесення оскаржуваної постанови, а саме 04 вересня 2024 року, транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 не був належним чином зареєстрований. Враховуючи вищевказане, судом першої інстанції помилково не досліджено даний доказ, який надавався відповідачем до суду, для підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови. Таким чином, із врахуванням всіх вищевказаних обставин, наголошує, що автомобіль було ввезено ТзОВ «Логітрейн» на територію України як товар (без права пересування своїм ходом) і станом на 04.09.2024 автомобіль не був зареєстрований в уповноваженому органі МВС, а тому право керування ним будь-якою фізичною особою обмежувалось, до моменту здійснення відповідної реєстрації.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, у своїх поясненнях покликався на доводи в ній викладені.

Представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 04.09.2024 поліцейським роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Вілівчуком Т.М. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою гр. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 190 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови слідує, що 04.09.2024 року о 00:05, позивач, в порушення вимог п. 2.9 «в» ПДР України, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF з номерним знаком НОМЕР_1 по вул..Набережній в м.Луцьку, який не належить даному транспортному засобу (а.с.8).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.9. «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ч. 1 ст. 1213 КУпАП, відповідальність передбачена за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Як слідує, з доданого до матеріалів справи доручення від 03 вересня 2024 року ТОВ «Логітрейн» цим дорученням уповноважує громадянина ОСОБА_1 керувати транспортним засобом марки марки VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Логітрейн» на підтсаві митної декларації № UA/ від 30 серпня 2024 року, зокрема, доставити товар на митний пост, перевозити (переганяти) автомобіль по території України (а.с.18).

У митній декларації № UA/ наявний штамп «Видано номерний знак для разових поїздок № 03ЕР8428».

Колегія суддів зазначає, що вищевказані документи не можуть бути підтвердженням належності номерних знаків саме даному автомобілю з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери» на продані транспортні засоби, що перебували в користуванні і підлягають першій державній реєстрації в Україні, та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, суб`єкти господарювання, поставлені на облік у Головному сервісному центрі МВС, видають покупцеві примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), акт огляду реалізованого транспортного засобу, акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, сертифікат відповідності, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, та копію митної декларації. Якщо митне оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснювалося за електронною митною декларацією, суб`єкт господарювання вносить відомості про електронну митну декларацію до акта огляду реалізованого транспортного засобу.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером крім акта приймання-передачі підприємства-виробника покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Відповідно до п. 31 Постанови КМУ від 11.11.2009 № 1200, розрахунки за продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, проводяться в готівковій та/або безготівковій формі. Споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на суму здійсненої операції, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Відповідно до п. 34 Постанови КМУ від 11.11.2009 № 1200 у разі продажу транспортного засобу, що ввезений з-за кордону, суб`єкт господарювання видає споживачеві копію митної декларації. Якщо митне оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснювалося за електронною митною декларацією, суб`єкт господарювання вносить відомості про електронну митну декларацію до акта огляду реалізованого транспортного засобу.

На проданий транспортний засіб продавець зобов`язаний видати відповідно номерний знак для разових поїздок та номерний знак «Транзит», який зазначається в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в акті приймання-передачі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що в судовому засіданні підтверджено факт видачі товариству номерного знаку для разових поїздок, про що свідчить акт огляду транспортного засобу та митна декларація.

Однак такі висновки суду суперечать обставинам справи, бо як з`ясовано самим же судом першої інстанції згаданий вище автомобіль було ввезено на територію України і станом на 04.09.2024 він не був зареєстрований в уповноваженому органі МВС.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при перевірці у позивача, неможливо було встановити належність номерного знаку 03ЕР8428 саме за транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 .

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 17 жовтня 2024 року № 12697 41/17/10/02-2024 на адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області було направлено запит про надання інформації, а саме чи вносились юридичною особою ТзОВ «Логітрейн» в Національну автоматизовану інформаційну систему: Акт огляду реалізованого транспортного засобу на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , чи складався даний акт та чи вносився в підсистему; Договір купівлі-продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , чи укладався даний договір та чи вносився в підсистему; Чи був присвоєний в системі НАІС номерний знак для разових поїздок «03ЕР8428» на транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , станом на 04 вересня 2024 року.

18 жовтня 2024 року № 31/3-5203-08/2024 управлінням патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції було отримано відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, згідно якої повідомлено інформацію стосовно видачі договору-купівлі продажу, акту огляду реалізованого транспортного засобу, що належить ТОВ «Логітрейн», на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , та присвоєнні номерного знаку для разових поїздок « НОМЕР_1 » на транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , з якої чітко слідує, що даний перелік документів видавався на транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 лише 11 жовтня 2024 року (а.с.40).

Тобто, з даної відповіді чітко слідує, що на момент винесення оскаржуваної постанови, а саме 04 вересня 2024 року, транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 , який було ввезено ТзОВ «Логітрейн» на територію України як товар (без права пересування своїм ходом) не був зареєстрований в уповноваженому органі МВС, а тому право керування ним будь-якою фізичною особою обмежувалось, до моменту здійснення відповідної реєстрації.

Отримання вказаних вище документів та видача номерного знаку для разових поїздок не дає підстави для керування транспортним засобом до його реєстрації в уповноваженому органі МВС.

Оскільки у відповідності до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України відомості про присвоєння реєстраційного номера « 03ЕР8428», станом на 04.09.2024 відсутні, а згідно вищевказаної відповіді реєстраційний номер « 03ЕР8428» було зареєстровано лише 11.10.2024, колегія суддів приходить до висновку, що станом на час винесення постанови транспортному засобу VOLKSWAGEN GOLF, vin: НОМЕР_2 номерний знак для разових поїздок « НОМЕР_1 » не належав.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1213 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2024 року у справі № 161/17402/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін