Справа № 240/21466/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/21466/24

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Звягельського відділу Управління державної міграційної служби в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви, в якій просить:

- визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області у видачі йому паспорта гр. України у формі книжечки відповідно до положень про паспорт гр.України, затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992 №2503-XII;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати йому паспорт гр. України у формі книжечки відповідно до положень про паспорт гр.України, затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992 №2503-XII,

- виключити про нього дані з ЄДДР та видалити присвоєний унікальний номер запису в Реєстрі (УНЗР), з відцифрованим підписом особи, з відцифрованим образом обличчя особи, з відцифрованими відбитками пальців рук.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 02.07.2024 року звернувся до Звягельського відділу Управління державної міграційної служби в Житомирській області із заявою щодо відмови від паспорта у формі ID-карти та щодо оформлення та видачі паспорта у формі книжечки зразка 1994 року.

Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року після усунення недоліків відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17 лютого 2025 року від Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Позивач звернувся до Звягельського відділу Управління державної міграційної служби в Житомирській області і від нього ж і отримав відповідь на своє звернення, водночас оскаржує відмову Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області.

Крім того, звертає увагу на те, що за обліками відомчої інформаційної системи ДМС, ОСОБА_1 документований не лише паспортом громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , від 19.02.2021 (діючий до 19.02.2025), але й паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 20.12.2022 зі строком дії до 20.12.2032 (Print-scrin з ВІС ЄІАС УМП ІІ «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України». Зазначає, що обидва вищезазначених документа оформлені органами міграційної служби відповідно до ч.1. ст.13 Закону №5492-VI тобто із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру та з дотриманням вимог Закону №5492-VI щодо надання згоди заявника на обробку персональних даних. За результатами проведеної ідентифікації, ОСОБА_1 присвоєно унікальний номер запису в реєстрі. Враховуючи викладене, вважає, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та безпідставними, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

На виконання ухвали суду Позивачем подано уточнену позовну заяву. В уточненій позовній заяві Позивач підтримує свої позовні вимоги та зазначає, що присвоєння унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), з відцифрованим підписом особи, з відцифрованим образом обличчя особи, з відцифрованими відбитками пальців рук порушує його релігійні переконання.

Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року продовжено розгляд справи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, регулюються правовими нормами Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (надалі - Закон № 5492-VI), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку отримання паспорта громадянина України у формі книжечки регулюються правовими нормами Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 року № 3423-XII) (надалі - Положення №2503-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами пункту 2 Положення №2503-XII із змінами, внесеними згідно із Законом №5294-VI від 18.09.2012, паспорт громадянина України кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Судом встановлено та визнається сторонами, що ОСОБА_1 02.07.2024 року звернувся до Звягельського відділу Управління державної міграційної служби в Житомирській області із заявою щодо відмови від паспорта у формі ID-карти та щодо оформлення та видачі паспорта у формі книжечки зразка 1994 року. Мотивом складення і подання цієї заяви були «релігійні переконання».

До заяви Позивачем додано: копію свідоцтва про народження, витяг з РТГ, дві фотокартки, бланк заяви та копію ID-картки Позивача.

На вказану заяву листом Звягельський відділ Управління державної міграційної служби в Житомирській області від 27.07.2024 року Позивача повідомлено про те, що згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки.

Відповідно до розділу IV Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС від 06.06.2019 №456 «Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» обмін паспорта здійснюється в разі:

1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження;

2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах);

3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних і найменуванні органу / штампах/печатках або інші чипники, які впливають на цілісність документа. Натомість, заява Позивача не відповідає встановленим законодавством зразкам, наведеним у додатках 1 та 5 Тимчасового порядку, які подаються особисто.

Окрім того, вказав на те, що Позивачем не подано всіх, визначених Тимчасовим порядком документів для оформлення паспорта у вигляді книжечки, а саме: - паспорт громадянина України, що підлягяє обміну; - рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки; - оригінал довідку про реєстрацію /зняття з реєстрації місця проживання особи; - платіжний документ про сплату державного мита.

Вказані обставини, на переконання Позивача, свідчать на користь того, що Відповідачем було допущено порушення його прав та протиправно не оформлено та не видано йому паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року, що в свою чергу є підставою для зобов`язання Відповідача вчинити такі дії, так як присвоєння унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), з відцифрованим підписом особи, з відцифрованим образом обличчя особи, з відцифрованими відбитками пальців рук порушує його релігійні переконання.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

За приписами ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з п.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України», документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство України» Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 року №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення), пунктом 2 якого визначено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно з п.п.1, 3, 5, 8, 9-11 цього ж Положення №2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначено Законом України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року №5492-VI (далі - Закон №5492-VI).

Відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.13 Закону №5492-VI, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з положеннями ст.14 Закону №5492-VI, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 затверджено, серед іншого, Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).

Згідно з п.п.2, 3 цього Порядку, паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

За змістом п.7 Порядку №302, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються: 1) особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто; 2) особі, яка досягла 14-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); 3) особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - через уповноважену особу адміністрації відповідної установи, місця попереднього ув`язнення або закладу (далі - уповноважена особа);

Відповідно до п.71 Порядку №302, у разі коли за даними ДПС встановлено, що особа раніше була зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та дані про особу, які надійшли від ДМС для проведення реєстрації, збігаються з даними про особу, наявними в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, ДПС надсилає ДМС дані про РНОКПП.

З наведених вище правових норм слідує, що оформлення та видача паспорта громадянина України можливі лише у випадках, передбачених чинним законодавством.

Як видно з матеріалів справи, вимога Позивача про видачу йому паспорта громадянина України у формі книжечки у відповідності до Положення №2503-ХІІ мотивована релігійними переконаннями, саме присвоєння унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), з відцифрованим підписом особи, з відцифрованим образом обличчя особи, з відцифрованими відбитками пальців рук порушує його релігійні переконання.

Безспірно, Верховний Суд у постанові від 25.04.2024 року під час розгляду адміністративної справи №300/5054/23 вказав, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

В контексті наведеного, суд зазначає, що подана Позивачем заява за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням №2503-XII. Зокрема, у вказаній заяві Позивач не навів та не довів жодну з обставин, яка дає правові підстави для видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ

Більше того, суд враховує, що ОСОБА_1 вже було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, відповідно до заяви-анкети №5651473 від 10.02.2021 року, поданої ним особисто до територіального органу ДМС.

Таким чином, як підтверджено матеріалами справи, Позивач, звертаючись у минулому із заявою про оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки уже надавав згоду на обробку персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру і унікальний номер запису в Реєстрі вже було сформовано та взято відбитки пальців.

Безспірно, відповідно до вимог статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За наявності порушеного права особи суд визначає спосіб судового захисту такого порушеного права, тобто визначає спосіб його поновлення.

Разом з тим, як вже зазначалося судом, присвоєння унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), з відцифрованим підписом особи, з відцифрованим образом обличчя особи, з відцифрованими відбитками пальців рук мало місце за згоди самого Позивача.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що відмовляючи Позивачу в оформленні паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII замість паспорту громадянина України у формі ID-картки, Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Зазначене дає підстави суду зробити висновок про відсутність порушеного права Позивача зі сторони Відповідача, а тому позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Звягельського відділу Управління державної міграційної служби в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

27.08.25