Справа № 240/20071/25
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

27 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/20071/25

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токаревої М.С., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Начальника ГУ ПФУ в Житомирській області Заїнчковський Іван Адамович про відвід судді,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду знаходиться справа № 240/21918/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто з підстав порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу суду першої інстанції від 18.11.2024 з направленням справи № 240/21918/24 для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про наявність підстав для відкриття позовного провадження.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі з постановленням здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

07.08.2025 року судом було винесено ухвалу, якою роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 та виділено зі справи в самостійне провадження вимоги до начальника ГУ ПФУ в Житомирській області Заїнчковського Івана Адамовича.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.08.2025 судовій справі присвоєно єдиний унікальний номер 240/20071/25.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Семенюка М.М. від розгляду справи №240/20071/25.

Мотивуючи подану заяву, позивач зазначає, що не має довіри до судді та вважає, що останній свідомо чинить перешкоди негайному поновленню конституційного права позивача, сприяє відповідачам, не виконує норми Конституції України, в порушення ч.1 ст.6 Конвенції уникає вчасного поновлення права позивача.

Ухвалою судді Семенюка М.М. від 27.08.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу передано судді Токаревій М.С. для вирішення питання про відвід судді Семенюка М.М.

Розглядаючи заяву про відвід судді Семенюка М.М., суд зважає на наступне.

Згідно з частиною 11 статті 40 КАС України витання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до частини 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 12 статті 40 КАС України).

З огляду на вищевказані приписи процесуального закону суд розглядає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Семенюка М.М. від розгляду адміністративної справи № 240/20071/25 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши доводи поданої заяви та матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї заяви з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 статті 36 КАС України).

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу (частина 2 статті 36 КАС України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (частина 3 статті 39 КАС України).

Разом з цим, суд зауважує, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

З наведеного слідує, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Частина 4 статті 39 КАС України передбачає: встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Аналіз наведених приписів свідчить про те, що законодавцем визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді. При цьому, відвід повинен бути вмотивованим та заявленим у строк, що визначений частиною 3 статті 39 КАС України.

Не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді або ж припущення щодо зацікавленості судді в результаті справи.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 21.07.2025 року у справі 9901/57/21, від 10.07.2025 року у справі 990/264/24.

Як встановлено частиною 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 встановлено, що фактично підстави для відводу зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями судді, зокрема, щодо протиправного роз`єднання позовних вимог.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Суд також зазначає, що аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення суддею Семенюком М.М. гарантій неупередженості.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені підстави для відводу судді Семенюка М.М. є такими, які не ґрунтуються на приписах ч.4 ст.36 КАС України та відповідно вказана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Семенюка Миколи Миколайовича.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя М.С. Токарева