Справа № 200/4648/25
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року Справа№200/4648/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до якої просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві при вирішенні питання про обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , яка полягає у незарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів: проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил СРСР 23.04.1986 року по 01.06.1988 року - 2 роки 1 місяць 10 днів; половини строку навчання на юридичному факультеті Київського університету ім. Тараса Шевченка 01.09.1988 року по 30.06.1993 року - 2 роки 05 місяців; роботи на посаді помічника прокурора Подільського району з 28.12.1998 року по 02.08.2000 року; старшого помічника прокурора Подільського району з 02.08.2000 по 12.04.2001; заступника прокурора Печерського району з 12.04.2001 року по 01.10.2001 року; заступника прокурора Печерського району м. Києва з 01.10.2001 року по 22.03.2004 року; прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство прокуратури міста Києва з 22.03.2004 року по 04.08.2005 року, а всього стаж роботи в органах прокуратури - 6 років 7 місяців 8 днів; а також стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - З роки за період роботи на посаді юрисконсульта Акціонерного товариства «Українська фінансова група» з 01.10.1993 року по 30.11.1995 року (2 роки 2 місяці), стажиста прокуратури Подільського району з 23.01.1998 року по 28.12.1998 року (11 місяців 6 днів), та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.06.2025 року № 22736/03-16 в частині незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів: проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил СРСР 23.04.1986 року по 01.06.1988 року - 2 роки 1 місяць 10 днів; половини строку навчання на юридичному факультеті Київського університету ім. Тараса Шевченка 01.09.1988 року по 30.06.1993 року - 2 роки 05 місяців; роботи на посаді помічника прокурора Подільського району з 28.12.1998 року по 02.08.2000 року; старшого помічника прокурора Подільського району з 02.08.2000 по 12.04.2001; заступника прокурора Печерського району з 12.04.2001 року по 01.10.2001 року; заступника прокурора Печерського району м. Києва з 01.10.2001 року по 22.03.2004 року; прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство прокуратури міста Києва з 22.03.2004 року по 04.08.2005 року, а всього стаж роботи в органах прокуратури - 6 років 7 місяців 8 днів; а також стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - З роки за період роботи на посаді юрисконсульта Акціонерного товариства «Українська фінансова група» з 01.10.1993 року по 30.11.1995 року (2 роки 2 місяці), стажиста прокуратури Подільського району з 23.01.1998 року по 28.12.1998 року (11 місяців 6 днів), та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 , починаючи з 20.04.2021 року, виходячи із 70 % від суддівської винагороди, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоди: проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил СРСР 23.04.1986 року по 01.06.1988 року - 2 роки 1 місяць 10 днів; половини строку навчання на юридичному факультеті Київського університету ім. Тараса Шевченка 01.09.1988 року по 30.06.1993 року, роботи на посаді помічника прокурора Подільського району з 28.12.1998 року по 02.08.2000 року; старшого помічника прокурора Подільського району з 02.08.2000 по 12.04.2001; заступника прокурора Печорського району з 12.04.2001 року по 01.10.2001 року; заступника прокурора Печорського району м. Києва з 01.10.2001 року по 22.03.2004 року; прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство прокуратури міста Києва з 22.03.2004 року по 04.08.2005 року, а всього стаж роботи в органах прокуратури - 6 років 7 місяців 8 днів; а також стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - З роки за період роботи на посаді юрисконсульта Акціонерного товариства «Українська фінансова група» з 01.10.1993 року по 30.11.1995 року (2 роки 2 місяці), стажиста прокуратури Подільського району з 23.01.1998 року по 28.12.1998 року (11 місяців 6 днів).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці згідно із Законом України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» з 20.04.2021 року. У відповідь на адвокатський запит ГУ ПФУ в м. Києві вказало, що: «Загальний стаж судді, з якого розраховується розмір довічного грошового утримання становить 15 років 1 місяць 20 днів. Щомісячне довічне грошове утримання розраховане у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, згідно наданої ОСОБА_1 довідки. Не погодившись з таким обрахунком суддівського стажу, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок стажу. Рішенням від 12.06.2025 року Головного управління ПФУ в Донецькій області № 22736/03-16 відмовлено в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону № 1402, згідно заяви від 05.06.2025 № 8861», оскільки період проходження військової служби з 23.04.1986 по 29.05.1988, період навчання з 01.09.1988 по 12.06.1993, та період роботи в органах прокуратури 23.01.1998 по 04.08.2005 не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посаді судді, оскільки це не передбачено законодавством.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 01 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі.

Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувати від Відповідачів:

- матеріали пенсійної справи Позивача;

- докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

До суду від Головного управління в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що відсутні підстави для зарахування періодів роботи з 28.12.1998 по 02.08.2000, з 02.08.2000 по 12.04.2001, з 12.04.2001 по 01.10.2001, з 01.10.2001 по 22.03.2004, з 22.03.2004 по 04.08.2005, з 01.10.1993 по 30.11.1995, з 23.01.1998 по 28.12.1998, половину періоду навчання з 01.09.1988 по 30.06.1993, період проходження військової служби з 23.04.1986 по 01.08.1988 та здійснення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70 відсотків, оскільки це не передбачено законодавством, у зв`язку просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, правом на надання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII з 20.04.2021 року.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.04.2021 у справі №812/0/15-21 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Подільського районного суду міста Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до розпорядження про призначення пенсії, Позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що становить 68971.88 грн. Стаж роботи судді 15 років, 1 місяць, 20 днів.

09.06.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою №28861 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.06.2025 №22736/03-16 відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

Згідно вищезазначеного рішення зазначено, що період проходження військової служби з 23.04.1986 по 29.05.1988, період навчання з 01.09.1988 по 12.06.1993, та період роботи в органах прокуратури з 23.01.1998 по 04.08.2005 не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посаді судді, оскільки не передбачено законодавством.

Відповідно до записів трудової книжки сер. НОМЕР_2 , (в частині спірних періодів) ОСОБА_1 :

- з 23.04.1986 по 01.06.1988 проходив військову службу у Збройних Силах СРСР (запис 6);

- з 01.09.1988 по 30.06.1993 проходив навчання на юридичному факультеті Київського університету ім. Тараса Шевченка (запис 7-8);

- з 01.10.1993 по 30.11.1995 працював на посаді юрисконсульта Акціонерного товариства «Українська фінансова група» (запис 9-10);

- з 23.01.1998 по 27.12.1998 працював на посаді стажиста прокуратури Подільського району (запис 13-14);

- з 28.12.1998 по 01.08.2000 працював на посаді помічника прокурора Подільського району (запис 14);

- з 02.08.2000 по 11.04.2001 працював на посаді старшого помічника прокурора Подільського району (запис 15);

- з 12.04.2001 по 30.09.2001 працював на посаді заступника прокурора Печерського району (запи 16);

- з 01.10.2001 по 21.03.2004 працював на посаді заступника прокурора Печерського району м. Києва (запис 17);

- з 22.03.2004 по 04.08.2005 працював на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство прокуратури міста Києва (запис 18-19);

- з 12.09.2005 по 19.04.2021 працював на посаді судді Подільського районного суду міста Києва (запис 20-23).

Відповідно до диплому серії НОМЕР_3 від 12 червня 1993 року, ОСОБА_1 в 1988 році вступив Київського університету імені Тараса Шевченка і в 1993 році закінчив повний курс за спеціальністю правознавство, присвоєна кваліфікація юрист.

Позивач вважає спірне рішення протиправним, оскільки до стажу роботи на посаді судді, що дає йому право на відставку, не зарахована половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, період проходження ним строкової військової служби, роботи на посаді помічника прокурора, а також 3 роки роботи в галузі права, які вимагалися законом для призначення на посаду судді.

Також, вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці йому має бути призначено в розмірі 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів.

Згідно з преамбулою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ (далі - Закон № 1402-VІІІ), який діяв під час виникнення спірних правовідносин та діє станом на час розгляду даної справи, цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого ч. 1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого ч. 1 цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 3 ст. 142 Закону № 1402-VI встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Абзацом 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Вказані норми кореспондують зі ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як встановлено судом на підставі трудової книжки позивача позивач працював на посаді судді Подільського районного суду міста Києва з 12.09.2005 по 19.04.2021.

На день призначення ОСОБА_1 на посаду судді Донецького окружного адміністративного суду (у вересні 2005 року) питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося ч. 4 ст. 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ) та постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Абзацом 2 п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» установлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах, вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 01.09.1988 по 30.06.1993 проходив навчання на юридичному факультеті Київського університету ім. Тараса Шевченка за денною формою навчання та закінчив повний курс за спеціальністю правознавство, присвоєна кваліфікація юрист.

Отже, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає йому право на відставку, підлягає зарахуванню половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, що становить 2 роки 5 місяців.

Також судом встановлено, що з 23.04.1986 по 01.06.1988 ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах СРСР.

Таким чином, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає йому право на звільнення у відставку, підлягає зарахуванню період проходження строкової військової служби, що становить 2 роки 1 місяць 10 днів.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посадах в органах прокуратури з 23.01.1998 по 04.08.2005.

Відтак, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає йому право на звільнення у відставку, підлягає зарахуванню період роботи в органах прокуратури (на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора та прокурора) з 28.12.1998 по 04.08.2005, що становить 6 років 7 місяців 8 днів.

Аналогічний правовий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 01.11.2018 року (справа №9901/548/18, провадження №11-829заі18), від 03.04.2019 (справа №461/2128/17, провадження №К/9901/23105/18), від 20.12.2018 (справа №482/2128/17, провадження №К/9901/23659/18), від 20.11.2018 (справа №686/23450/16-а, провадження №К/9901/23221/18), від 19.06.2018 (справа №243/4458/17, провадження №К/9901/15568/18), від 30 березня 2023 року у справі № 280/2167/21.

Частиною 2 ст. 137 Закону № 1402-VІІІ (у редакції, чинній з 5 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів у зв`язку з прийняттям Закону України Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до ст. 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме такий правовий висновок викладено у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину 2 ст. 137 Закону № 1402-VІІІ (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII, яка була чинною станом на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, суддею міг бути громадянин України, який має стаж роботи у галузі права не менш як три роки.

Відповідно до записів, що містяться в трудової книжки позивача, ОСОБА_1 після здобуття вищої освіти працював з 01.10.1993 по 30.11.1995 працював на посаді юрисконсульта Акціонерного товариства «Українська фінансова група»; з 23.01.1998 по 27.12.1998 працював на посаді стажиста прокуратури Подільського району.

Наведене свідчить про наявність у Зубця права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково 3 років роботи в галузі права, які вимагалися законом для призначення на посаду судді.

Враховуючи наведене, до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, позивачу другим відповідачем мало бути зараховано:

- робота на посаді судді Подільського районного суду міста Києва;

- половина строку навчання у Київському університеті ім. Тараса Шевченка;

- період проходження військової служби у Збройних Силах СРСР з 23.04.1986 по 01.06.1988;

- період роботи в органах прокуратури (на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора та прокурора) з 28.12.1998 по 04.08.2005;

- стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» юрисконсультом Акціонерного товариства «Українська фінансова група»; стажистом прокуратури Подільського району, тривалість стажу - 3 роки 0 місяців 0 днів.

Суд вважає за необхідне зауважити, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 листопада 2018 року, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18, яка також підтримана в подальшому Верховним Судом у постановах від 30 січня 2020 року у справі № 592/3694/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 620/1944/20, від 24 жовтня 2024 року у справі № 420/10628/21, від 29 жовтня 2024 року у справі № 420/22024/23.

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади з підстав, визначених п.п. 1, 2 та 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване з підстав, визначених законом.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження скасування рішення Вищої ради правосуддя № 812/0/15-21 від 13.04.2024 року, яким позивача вирішено звільнити позивача з посади судді Подільського районного суду міста Києва у зв`язку із поданням заяви про відставку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Головним управлянням Пенсійного фонду України в м. Києві при призначенні пенсії Позивача протиправно не було зараховано до його стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Київському університеті ім. Тараса Шевченка, тривалість 2 роки 5 місяців; період проходження військової служби у Збройних Силах СРСР з 23.04.1986 по 01.06.1988 - 2 роки 1 місяць 10 днів; період роботи в органах прокуратури (на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора та прокурора) з 28.12.1998 по 04.08.2005, що становить 6 років 7 місяців 8 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» юрисконсультом Акціонерного товариства «Українська фінансова група»; стажистом прокуратури Подільського району, тривалість стажу - 3 роки 0 місяців 0 днів.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у вказаній частині шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , яка полягає у незарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: половину строку навчання у Київському університеті ім. Тараса Шевченка, тривалість 2 роки 5 місяців; період проходження військової служби у Збройних Силах СРСР з 23.04.1986 по 01.06.1988 - 2 роки 1 місяць 10 днів; період роботи в органах прокуратури (на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора та прокурора) з 28.12.1998 по 04.08.2005, що становить 6 років 7 місяців 8 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» юрисконсультом Акціонерного товариства «Українська фінансова група»; стажистом прокуратури Подільського району, тривалість стажу - 3 роки 0 місяців 0 днів та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, при визначенні відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача відповідач мав встановити розмір 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (20 років 50 відсотків, 1 рік 2 відсотка), але протиправно встановив розмір щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Визначаючись щодо належного пенсійного органу, який має зробити такий перерахунок, суд виходить з наступного.

Як вже встановлено судом вище, не погодившись із обрахунком суддівського стажу, ОСОБА_1 звернувся 09.06.2025 із заявою №28861 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.06.2025 №22736/03-16 відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

Згідно вищезазначеного рішення зазначено, що період проходження військової служби з 23.04.1986 по 29.05.1988, період навчання з 01.09.1988 по 12.06.1993, та період роботи в органах прокуратури з 23.01.1998 по 04.08.2005 не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посаді судді, оскільки не передбачено законодавством.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про те, що пенсійним органом, який має здійснити перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - як орган, який розглядав заяву позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.06.2025 року № 22736/03-16 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При вирішені цього спору суд керується ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч. 2 ст.19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України"

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Суд зазначає, що, з урахуванням повідомлених і підтверджених відповідними доказами обставин, суд позбавлений в межах цієї справи дослідити питання виконання всіх умов, визначених законодавством, для прийняття рішення про призначення пенсії.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне, суд вважає за належне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2025 із заявою №28861 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до його стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Київському університеті ім. Тараса Шевченка - 2 роки 5 місяців; період проходження військової служби у Збройних Силах СРСР з 23.04.1986 по 01.06.1988 - 2 роки 1 місяць 10 днів; період роботи в органах прокуратури (на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора та прокурора) з 28.12.1998 по 04.08.2005, що становить 6 років 7 місяців 8 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» юрисконсультом Акціонерного товариства «Українська фінансова група»; стажистом прокуратури Подільського району, тривалість стажу - 3 роки 0 місяців 0 днів, виходячи із 70% від суддівської винагороди та з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання здійснити виплату позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зазначених позовних вимог, так як другий відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області не є пенсійним органом, що виплачує позивачу щомісячне довічне грошового утримання судді у відставці (таким органом є перший відповідач), крім цього зазначені вимоги є передчасними, так як Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві матиме можливість виплачувати позивачу довічне грошове утримання у розмірі 70 відсотка лише після прийняття ГУ ПФУ в Донецькій області відповідного рішення про перерахунок розміру довічного грошового утримання на виконання даного судового рішення.

Отже, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 8 цієї ж статті якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що спірне рішення було прийнято Головним управлінням Пеенсійного фонду України в Донецькій області, а відмова суду у задоволенні частини позовних вимог позивача стосується виключно похідної позовної вимоги, судові витрати позивача зі сплати судового збору мають бути стягнуті з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в повному обсязі - в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , яка полягає у незарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: половину строку навчання у Київському університеті ім. Тараса Шевченка, тривалість 2 роки 5 місяців; період проходження військової служби у Збройних Силах СРСР з 23.04.1986 по 01.06.1988 - 2 роки 1 місяць 10 днів; період роботи в органах прокуратури (на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора та прокурора) з 28.12.1998 по 04.08.2005, що становить 6 років 7 місяців 8 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» юрисконсультом Акціонерного товариства «Українська фінансова група»; стажистом прокуратури Подільського району, тривалість стажу - 3 роки 0 місяців 0 днів та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.06.2025 року № 22736/03-16 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2025 із заявою №28861 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до його стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Київському університеті ім. Тараса Шевченка - 2 роки 5 місяців; період проходження військової служби у Збройних Силах СРСР з 23.04.1986 по 01.06.1988 - 2 роки 1 місяць 10 днів; період роботи в органах прокуратури (на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника прокурора та прокурора) з 28.12.1998 по 04.08.2005, що становить 6 років 7 місяців 8 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» юрисконсультом Акціонерного товариства «Українська фінансова група»; стажистом прокуратури Подільського району, тривалість стажу - 3 роки 0 місяців 0 днів, виходячи із 70% від суддівської винагороди та з урахуванням висновків суду.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна