Справа № 640/29371/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

28 серпня 2025 року Справа № 640/29371/21 Провадження: №ЗП/280/799/25 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо закриття провадження у справі за позовом Громадської організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» (вул. Вавілових, буд. 15-А, м. Київ, 04060) до Міністерства економіки України (вул. Михайла Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Громадська спілка «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» (вул. А. Аболмасова, 5, офіс 1, м. Київ, 02002), про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява Громадської організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» (далі позивач) до Міністерства економіки України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ №611-21 від 24.09.2021 року відповідача Про затвердження рішення комісії з акредитації організації колективного управління та зобов`язати відповідача видалити інформацію з Реєстру організацій колективного управління про те, що Громадська спілка «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» акредитована організація колективного управління у сфері розширеного колективного управління «публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів».

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.10.2021 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

28.10.2021 від позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2021 було відкрите спрощене позовне провадження у справі №640/29371/21, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) сторін.

23.11.2021 від відповідача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов відзив на позов.

29.11.2021 від позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив.

01.12.2021 від відповідача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Громадська спілка «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» (далі третя особа).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2021 було залучено до участі в справі третю особу.

18.12.2021 від позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшли докази надіслання позову третій особі.

18.01.2022 від третьої особи до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшли письмові пояснення.

02.02.2022 від позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшли заперечення на письмові пояснення третьої особи, в яких містилось клопотання про розгляд справи за участю представника позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

19.05.2022 від відповідача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

27.05.2022 від представника позивача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ Окружним адміністративним судом міста Києва справу надіслано до Київського окружного адміністративного суду.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, Київським окружним адміністративним судом передано справу до Запорізькому окружному адміністративному суду.

Справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду та 01.04.2025, відповідно до вимог статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, адміністративну справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Киселю Р.В.

Ухвалою від 03.04.2025 справу було прийнято до провадження, призначений її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, запропоновано учасникам справи надати додаткові доводи та заперечення, пояснення щодо позовних вимог та докази на їх підтвердження протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали з урахуванням клопотання відповідача про закриття провадження у справі та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2023 по справі №640/1908/21.

14.04.2025 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення та повторна заява про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Станом на дату постановлення цієї ухвали будь-яких заяв чи клопотань від позивача чи третьої особи до суду не надійшло.

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ було прийнято відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.05.2021 у справі №640/1908/21, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 та постановою Верховного Суду від 26.04.2023.

При цьому в постанові від 26.04.2023, прийнятій у справі №№640/1908/21, Верховний Суд щодо прав Громадської організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» в спірних правовідносинах зазначив наступне:

«11. Щодо касаційної скарги ГО «УААСП» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року, Колегія суддів КАС Верховного Суду зазначає наступне.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №800/574/17, право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право оскаржити рішення (індивідуальний акт) суб`єкта владних повноважень надається особі, щодо якої воно прийняте або яке безпосередньо стосується її прав, свобод та інтересів.

Зазначена правова позиція неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 19 січня 2023 року у справі №990/92/22.

Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що законодавчі обмеження щодо можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені в суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Одним із завдань таких обмежень є недопущення розгляду в судах позовів третіх осіб в інтересах (або всупереч інтересам) адресатів індивідуальних актів. Це досягається законодавчо встановленими обмеженнями, які є пропорційними переслідуваній меті.

Предметом даного позову є бездіяльність відповідача, яка полягає у незатвердженні наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства рішення комісії з акредитації організацій колективного управління від 17 грудня 2020 року про акредитацію організації колективного управління ГС «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» у сфері розширеного колективного управління «публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних товарів».

Тобто оскаржується бездіяльність відповідача щодо неприйняття індивідуального акта стосовно ГС «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами», що означає відсутність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між виданням наказу про затвердження рішення комісії з акредитації позивача і порушеними правами ГО «УААСП».

З огляду на викладене, визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незатвердження рішення про акредитацію позивача та зобов`язання вчинити відповідні дії не породжує для ГО «УААСП» права на захист, адже для ефективного захисту порушених прав необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між стверджуваним порушенням та способом захисту прав або інтересів.

Колегія суддів КАС ВС погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність доказів та обставин, які вказують на наявність об`єктивних фактів, що так чи інакше зачіпають права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ГО «УААСП», та про відсутність підстав для залучення останньої до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Вірними також є висновки судів попередніх інстанцій, що наявність у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Міністерства під час проведення конкурсу за заявою ГО «УААСП» та на підставі ухвали суду, не може свідчити, що оскаржувана бездіяльність будь-яким чином вплинула на права та обов`язки цієї громадської організації.

12. Таким чином, колегія суддів КАС ВС дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Громадської організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року та про необхідність залишення вказаного рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Щодо клопотання ГО «УААСП» про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, заявленого у касаційній скарзі, колегія суддів КАС ВС звертає увагу, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено можливості залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стадії касаційного розгляду, а тому відповідне клопотання задоволенню не підлягає».

В свою чергу в обґрунтування заяви про закриття провадження у цій справі відповідач зазначив, що відповідно до абз. 2 п. 2 р. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.12.2021 № 1960-IX «Про внесення змін до Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» щодо забезпечення збору доходу від прав організаціями колективного управління» (далі - Закон № 1960), який набрав чинності 13.02.2022, визнаються такими, що втратили чинність, рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності (Мінекономіки), про акредитацію організації колективного управління та рішення комісії з акредитації організацій колективного управління Мінекономіки про акредитацію організацій колективного управління у сферах, визначених п.п. 1, 2 абз. 3 ч. 5 ст. 12 Закону № 2415 («публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів» та «публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції»), а також втрачають чинність накази Мінекономіки про затвердження таких рішень, які були прийняті до дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, на підставі Закону № 1960 визнано таким, що втратив чинність наказ Мінекономіки від 24.09.2021 № 611-21 «Про затвердження рішення комісії з акредитації організацій колективного управління», яким затверджено рішення комісії з акредитації організацій колективного управління від 17.12.2020 щодо акредитації організації колективного управління ГС «ОКУАСП» у сфері розширеного колективного управління «публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів».

Разом з тим зазначає, що наказом Мінекономіки від 18.02.2022 № 327 «Про внесення інформації до Реєстру організацій колективного управління» департаментом розвитку сфери інтелектуальної власності унесено до Реєстру організацій колективного управління інформацію щодо організації колективного управління, акредитованої у сфері розширеного колективного управління «публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів», у зв`язку з втратою чинності наказом Мінекономіки від 24.09.2021 № 611-21 «Про затвердження рішення комісії з акредитації організацій колективного управління» відповідно до Закону № 1960.

Тобто ГС «ОКУАСП» не має правового статусу акредитованої організації у сфері розширеного колективного управління «публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів».

Оскільки оскаржуваний наказ наразі втратив чинність, то у даному конкретному випадку відсутній предмет спору.

У постанові Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 826/24498/15 зазначено, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 816/2487/17.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 зазначено, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 зазначила, що прикладами відсутності предмета спору, зокрема, можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

З врахуванням обставин даної справи суд констатує, що в даному випадку відсутній предмет спору (об`єкт спірних правовідносин) у зв`язку з втратою чинності наказу Мінекономіки від 24.09.2021 № 611-21 «Про затвердження рішення комісії з акредитації організацій колективного управління», що свідчить про неможливість вирішення судом справи № 640/29371/21 (неможливість відновлення в будь-який спосіб прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду в цій справі).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, серед іншого, у випадку, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 800/559/17, від 03.04.2018 у справі № 9901/152/18, від 30.05.2018 у справі № 9901/497/18, від 02.02.2023 у справі № 260/3380/21).

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин, провадження у цій адміністративній справі необхідно закрити у зв`язку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також він не може бути віднесений до підсудності жодного із судів іншої юрисдикції (відсутній предмет спору й неможливо відновити права позивача в будь-який спосіб).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частини першої цієї статті, - повністю.

З урахуванням вказаних приписів, питання щодо повернення судового збору буде вирішено судом після отримання від позивача відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №640/29371/21 за позовом Громадської організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» (вул. Вавілових, буд. 15-А, м. Київ, 04060) до Міністерства економіки України (вул. Михайла Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Громадська спілка «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» (вул. А. Аболмасова, 5, офіс 1, м. Київ, 02002), про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу його право звернення до суду з відповідним клопотанням про повернення судового збору.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений статтею 256 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений статтями 294, 295 КАС України.

Суддя Р.В.Кисіль