Справа № 320/44382/23
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м. Київ справа №320/44382/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10 березня 2023 року з загальною вислугою 33 роки 01 місяць 24 дні з нарахуванням компенсації втрати частини доходів при виплаті неотриманої пенсії з 10 березня 2023 року та виплатити нараховану компенсацію.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 30 січня 2015 року № 59 о/с його звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України. Відповідно до цього наказу вислуга років складає 25 років 00 місяців 14 днів.

З 31 січня 2025 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з 31 січня 2015 року, яка обчислена виходячи з 65% грошового забезпечення (25 років).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року у справі № 826/3850/15 наказ від 30 січня 2015 року № 59 о/с визнано протиправним та скасовано в частині звільнення позивача.

Позивач вказує, що наказом Головного управління МВС України від 26 грудня 2022 року № 12 о/с на виконання вказаного вище рішення суду, його поновлено на посаді інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Деснянського району, підпорядкованого Головному управлінню МВС України в м. Києві, з 17 січня 2015 року, у зв`язку з чим відповідач припинив виплату пенсії з 01 лютого 2023 року.

Наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 09 березня 2023 року № 4 о/с позивач звільнено з органів внутрішніх справ з 09 березня 2023 року.

Як вказує позивач, 13 березня 2023 року він звернувся до відповідача з заявою щодо поновлення виплати пенсії, проте, відповідач листом від 25 квітня 2023 року повідомив про відмову у поновленні пенсії, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Відповідач будь-яких письмових пояснень, відзиву або заперечень проти позову до суду не надав.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія ухвали суду від 06 грудня 2023 року доставлена до електронного кабінету відповідача 07 грудня 2023 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідна довідка про доставку електронного листа від 08 грудня 2023 року.

На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 05 січня 2024 року надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України передбачено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною другою статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління МВС в місті Києві від 30 січня 2015 року № 59 о/с позивача звільнено з посади інспектора сектору організації дорожнього руху відділу ДАІ з обслуговування Деснянського району, підпорядкованого Головному управлінню, з 30 січня 2015 року відповідно до вимог пункту 10 частини другої статті 3 Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII та підпункту «а» пункту 62 та пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Згідно наявної в матеріалах справи копії за пенсійною справою - (МВС) від 31 січня 2015 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років (календ. 25) у розмірі 65% грошового забезпечення.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року у справі № 826/3850/18 Головним управлінням МВС України в місті Києві 26 грудня 2022 року видано наказ № 12 о/с «Про особовий склад», яким позивача поновлено на посаді інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Деснянського району, підпорядкованого Головному управління, з 17 січня 2015 року.

Згідно наявної в матеріалах справи копії атестату про зняття з обліку, позивача знято з обліку у пенсійному органі 31 січня 2023 року.

Наказом Головного управління МВС України в місті Києві від 09 березня 2023 року № 4 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно підпункту «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з 09 березня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 березня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою щодо поновлення пенсії за вислугу років, в тому числі про призначення надбавки на неповнолітнього утриманця відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20 квітня 2023 року О/Р МВС ОСОБА_1 відмовлено у поновленні пенсії за вислугу років з посиланням на статтю 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відмовило у поновленні пенсії, роз`яснивши, що поновити виплату пенсії можливо в разі подання необхідних документів для призначення пенсії, передбачених Порядком, після повторного звільнення, про що позивача повідомлено листом від 25 квітня 2023 року № 2600-0203-8/79746 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Крім того, відповідно до наявної копії протоколу за пенсійною справою - (МВС) від 17 березня 2023 року, позивачу поновлено виплату пенсії за вислугу років, яка обчислена виходячи з 65% грошового забезпечення (25 календ. років).

Згідно копії атестату про зняття з обліку № 725, позивача знято з обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з причини відсутності права для призначення пенсії. Виплата пенсії проводилась до 30 квітня 2023 року.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно пункту 3 частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, при вирішенні даної справи, керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Так, умови пенсійного забезпечення регламентовано статтею 2 Закону Укрїани від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, зокрема, згідно частини першої цієї статті військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

У частині другій статті 2 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зазначено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Статтею 10 Закону №2262-XII визначено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 49 Закону №2262-XII пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 52 Закону №2262-XII особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок 3-1).

Згідно абзацу 2 пункту 4 Порядку № 3-1 заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні тощо, подається пенсіонером, або його законним представником особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання. При цьому в заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, які перебувають на повному державному утриманні, указується адреса одержувачів цієї частини пенсії.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з 30 січня 2015 року.

В подальшому, позивача, на виконання рішення суду, поновлено на посаді інспектора сектору організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Деснянського району, підпорядкованого Головному управління, з 17 січня 2015 року та наказом Головного управління МВС України в місті Києві від 09 березня 2023 року № 4 о/с звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно підпункту «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з 09 березня 2023 року.

13 березня 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо поновлення виплати пенсі за вислугу років, проте, відповідач фактично відмовив йому у поновленні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідних документів, проте, яких саме документів відповідачу не вистачало для поновлення пенсії за вислугу років, відповідач не зазначив.

Вказана позиція відповідача, на переконання суду, суперечить принципу верховенства права, оскільки витребування документів, необхідних для поновлення пенсії покладається саме на орган, що призначає (поновлює) пенсію, а право особи на поновлення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як відсутність документів.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач як громадянин України має право на отримання пенсії, призначеної йому відповідно до законодавства України.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на те, що позивачу відмовлено у поновленні виплати пенсії саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати вказане рішення протиправним й скасувати його.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10 березня 2023 року з загальною вислугою 33 роки 01 місяць 24 дні з 10 березня 2023 року, суд зазначає, що відповідачем взагалі не було надано жодної оцінки щодо наявності або відсутності підстав для зарахування періодів роботи позивача до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, тому, суд вважає передчасними позовні вимоги останнього в частині зобов`язання саме зарахувати періоди роботи позивача та визначити загальну вислугу років у 33 роки 01 місяць 24 дні, відповідно, доходить висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та вважає за доцільне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати компенсацію втрати частини доходів при виплаті неотриманої пенсії з 10 березня 2023 року та виплатити нараховану компенсацію, суд зазначає, що предметом спору у цій справі є відмова у поновленні виплати пенсії за вислугу років, відповідно, нарахування та виплата компенсації в даному випадку є передчасною, оскільки відповідачем не вирішено питання щодо наявності у позивача права на поновлення виплати, з урахуванням висновків суду у справі, як і не вирішено питання щодо зарахування періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, тому вказані позовні вимоги є такими, що заявлені на майбутнє та задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно частини другої статті 2 КАС України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неу24переджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

VI. Судові витрати.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, керуючись частиною першою статті 139 КАС України, вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві «Щодо поновлення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 » від 20 квітня 2023 року № О/Р МВС .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за вислугу років від 13 березня 2023 року, з урахуванням висновків суду в даній адміністративній справі.

4. У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.