Справа № 676/5533/25
Суддя: Вдовичинський А. В.
Дата ухвалення: 2025-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №676/5533/25
Номер провадження 2-а/676/143/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Андрійчук І.В. 25.07.2025 року через систему «Електронний суд» звернулась до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 16.07.2025 р. позивач за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошта» було отримано лист від ІНФОРМАЦІЯ_3 у якому знаходився супровідний лист №4345 від 09.07.2025 р. та постанова №474 від 27.06.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП. В зв`язку із цим просить поновити строк на оскарження постанови. Вважають вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки: в постанові про адміністративне правопорушення не конкретизовано які саме частини, пункти абзаци, статей нормативних актів було порушено ОСОБА_1 , оскільки стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має 6 частин, стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» має 12 частин, у тому числі і норми, що стосуються проходження військової служби; її довіритель з 05.10.2011 року перебуває на обліку у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , він є особою з інвалідністю 2 групи з 2018 року та відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №130/25/1467/В від 16.04.2025 р. йому продовжено групу інвалідності, він має відстрочку від мобілізації до 07.08.2025 р; в оскаржуваній постанові не вказано дату коли б на думку ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 зобов`язаний був з`явитися для вчасної постановки на облік, оскільки на обліку ОСОБА_1 перебуває з 2011 року; відповідно до ч.9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення; у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; ІНФОРМАЦІЯ_4 під час винесення оскаржуваної постанови не було враховано усіх обставин справи, не додано до матеріалів справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про належне повідомлення ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 та причини для такої явки, а тому, вказана постанова підлягає скасуванню. Представник позивача просить суд винести рішення яким: визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити строк на оскарження постанови; скасувати постанову №474 від 27.06.2025 року про накладення штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.; справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 статті 210 КУпАП закрити. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками через систему «Електронний суд», будучи належним чином повідомлений причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

27.06.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 474 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 ст. 210 КУпАП України. Відповідно постанови 24.06.2025 р. при відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_3 , з`ясувалося, що громадянин ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, вчасно не з`явився до територіального центру комплектування для постановки на військовий облік та одержання військово-облікового документу. Не з`явившись для постановки на військовий облік одержання військово-облікового документу ОСОБА_1 порушив ст..22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 16.07.2025 року рекомендованим поштовим відправленням №895, що підтверджується конвертом та трекінгом відправлення АТ «Украпошта», а тому вимоги представника скаржника щодо поновлення строку для оскарження підлягають до задоволення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Ст. 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Частиною 1 статті 210 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 статті 210 КпАП України встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Диспозиція ст. 210 КУпАП має бланкетний характер, а серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинні бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та яким не дотримана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується порушення вимог Ст.22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має назву «Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації» та містить 6 частин; ст. 1 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» має назву «Військовий облік» та містить 12 частин; п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 містить визначення змісту зазначеного порядку та вказано що він «визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном».

В оскаржуваній постанові не конкретизовано які конкретно норми вищевказаних нормативних актів було порушено позивачем.

З наданих суду представником позивача документів видно, що позивач перебуває на обліку в 2-му відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 (Чемерівці) з 05.10.2011 р. відповідно до витягу з системи «Резерв+», він є інвалідом 2-ї групи загального захворювання з 12.04.2018 р. по 30.04.2026 р. згідно копій пенсійних посвідчень; в позивача є відстрочка відповідно до п.2 ч.1 ст.23 до 08.07.2026 р. згідно витягу з системи «Резерв+».

В зв`язку із цим, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, зокрема не надано доказів, що позивач своєчасно не став на військовий облік та не одержав військово-обліковий документ, що він викликався в ІНФОРМАЦІЯ_5 (Чемерівці) та своєчасно не з`явився, не поновився на військовому обліку.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 210-1, 235, 245, 247, 251, 256, 268, 279 КУпАП,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Скасувати постанову № 474 від 27 червня 2005 р. ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у у виді штрафу в сумі 17000 гривень, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено учасниками судового розгляду в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення виготовлено 27 серпня 2025 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.